170 
F. W. C. Areschoug. 
annan typ, än de arter, jemte hvilka den i Europa förekom¬ 
mer. För att nu ej nämna blomningstiden, som infaller be¬ 
tydligt tidigare för denna än de öfriga arterna och hvarige- 
nom inträlfar, att frukten redan är mogen, innan den ännu 
knappast börjat bildas hos de andra, så. torde det vara till¬ 
räckligt att anföra de alltid uppräta, vanligen starkt daggblå 
och med borstlika taggar betäckta årsskotten, de på öfre si¬ 
dan ofta stjernhåriga bladen, de fäblommiga, qvastformiga 
blomställningarne, af hvilka en eller annan merendels utgår 
från vinkeln af fullständigt utvecklade blad, de lutande blom¬ 
morna, de smala alltid uppräta kronbladen och de korta 
jemnhöga uppräta eller till och med inåtböjda, i en tät sluten 
krans anordnade ståndarne jemte den småludna frukten, allt 
förhållanden, som antingen alldeles icke återfinnas eller åt¬ 
minstone mycket sällan ega rum hos de öfrige Europeiska 
Riihus-üïteTm. 
Emellertid skulle man i vissa afseenden kunna jemföra 
denna art med tvänne andra Europeiska liiihi, nämligen R. 
suberectus Ands. och R. cœsius L. eller rättare R. pseudo- 
Idœus Whe., med hvilka den också verkligen blifvit jemförd. 
Med R. suberectus Ands. öfverensstämmer den nästan endast 
genom de uppräta årsskotten och de små, nästan nålfina och 
blåagtiga taggarne. Ty det förhållande, att bladen af R. 
suberectus Ands. tendera till att blifva parbladiga, utgör in¬ 
galunda ett bevis för en närmare slägtskap mellan dessa 
båda arter, enär bladen af vår art i regeln äro verkligt par¬ 
bladiga, så att hvarje par småblad är genom det gemensamma 
bladskaftets förlängning aflägsnadt från de öfriga paren, men 
hos R. suberectus Ands. utgå, när bladen äro 7-taliga, de 
fyra nedersta småbladen från samma punkt, nämligen det 
gemensamma bladskaftets spets. Bladens benägenhet att 
blifva parbladiga inskränker sig sålunda hos R. suberectus 
Ands. till uddbladet, som ofta delar sig i trenne småblad, 
af hvilka de båda laterala sitta tätt intill det terminala. 
Och en dylik tredelning af uddbladet inträlfar äfven någon 
gång hos andra Europeiska i?^^^^^5-arter, i synnerhet bland 
