Ora Rubus Idæus L., dess affiniteter och ursprunglig<a hemland. 
171 
gruppen JRiibi corylifolii (ex. R. pruinosus Arrhen). Lik¬ 
heten mellan dessa båda arter är således, i förhållande till 
de här ofvan uppräknade egendomligheter, som utmärka den 
ena af dem, i sjelfva verket alltför obetydlig, för att kunna 
berättiga till antagandet af en närmare slägtskap mellan dem. 
Lika oberättigad förefaller mig den af flere författare hyllade 
åsigten, att B. suberectus Ands. skulle vara en hybrid form 
af B. Idæus L. och B. fruticosus L. (B. plicatus Whe.). 
Om detta verkligen vore förhållandet, hade man skäl att 
förmoda, att denna form skulle hafva erhållit flera af de för 
den ena af dess förmenta föräldrar, nämligen B. Idæus L., 
karakteristiska egendomligheter, hvilket emellertid, såsom 
nyss blifvit visadt, ingalunda är förhållandet. Och de verk¬ 
ligen hybrida formerna hafva merendels att uppvisa tydliga 
öfvergångar till föräldrarne, men dylika mellanformer mellan 
B. suberectus Ands. och B. Idæus L. hafva aldrig, så vidt 
jag vet, blifvit anträffade. Deremot är den nära slägtskapen 
mellan B. suberectus Ands. och B. fruticosus L. iögonfal¬ 
lande och mellanformer ingalunda sällsynta (t. ex. B. fissus 
Lindi.). Yid afgörandet af denna fråga bör man ej heller 
förlora ur sigte, att B. suberectus Ands. förefinnes inom 
stora områden, der B. fruticosus L. saknas : så finnes den 
förra i de inre provinserna af södra och mellersta Sverige, 
men den senare är hufvudsakligen inskränkt till kustländerna 
och uppträder i den sydligaste delen endast sparsamt i det 
inre af landet *). 
*) Kuntze (Reform deutscher Brombeeren, pag. 48), som ansluter 
sig' till åsigten, om denna arts hybrida ursprung, yttrar dervid 
följande: ”Die Angabe, von Fries, diese Brombeere sei die einzige in 
Gothland und in den inneren gebirgigen Provinzen Südschwedens kann 
nur auf der so allgemein verbreiteten Verwechselung mit R. fruti¬ 
cosus beruhen. Ich kann mich durch solclie Angaben nicht beirren 
lassen und nur an das halten, was ich selbst beobachtete.” I anled¬ 
ning af detta yttrande, som vittnar ora ett väl långt drifvet sjelfför- 
troende och innebär ett opassande samt omotiveradt underkännande 
af tillförlitligheten i andras uppgifter så mycket mindre på sin 
