N 
54 
tes allt fastare ju närmare man kommer den basala 
delen under frukten. Skrider man deremot öfver denna 
d. v. s. kommer man inuti den kraglika ansvällningen 
luckras ringen åter, i det densamma upplöser sig uti 
ett rikt nätsystem af knippen, som dels fördela sig i 
mera transversal riktning till ansvällningens rand, 
dels stiga uppåt och inuti fruktens bas åter fördela 
sig uti tvenne koncentriska kretsar af knippen, af hvilka 
den yttre är afsedd för fruktväggen och den inre åter 
intager sin plats närmare fruktens centrum ; vi lemna här 
åsido den finare förgrening af knippen, som i så rik¬ 
lig mängd påträffas inom frukten. Denna kärlknip- 
peför delning och förändring uti kärl knippehas anord¬ 
ning, som sålunda eger rum, skall helt naturligt vä¬ 
sentligen inverka på fastheten och styrkan uti de 
afsedda delarne. Lägga vi härtill, att det lakunösa 
systemet inom parenkymet minskas i samma mån 
den mekaniska ringen slutes och sklerenkymele- 
mentens antal ökas, måste en försvagad punkt eller 
rättare sagdt rand uppstå vid öfvergången från det 
fasta och hårda blomfästet till fruktens relativt betydligt 
svagare yttervägg. Då emellertid, såsom Trécul redan 
genom sina undersökningar påvisat *), i följd af se¬ 
kundära förändringar inom frukten, fruktens inre så 
småningom öfvergår uti en svampig massa, som under 
fortsatt utbildning tilltager i storlek, måste denna 
tillväxt medföra en pressning inifrån på yttre frukt¬ 
väggen; då vidare fruktväggen ej håller jemna steg 
med denna inre påtryckning utan tvärtom afstannar i 
tillväxt före utbildandet af fruktens inre, blir fast och 
otänjbar, måste slutligen följden blifva, att väggen 
spränges för att sålunda lemna erforderligt utrymme för 
den inre påträngande massan. En sådan sprängning sker 
också och första början till densamma inträder just vid 
ofvan angifna öfvergång. Fruktens form är också sådan, 
*) 1. c., sid. 329-331. 
