58 
När luftblåsan försvunnit ur säcken går denna senare 
jemte fröet till botten. Detta sätt att öppna sig är 
utan undantag detsamma för alla normalt utbildade 
fruktindivid af Nymphæa alba. Visserligen finnes en 
uppgift af Plancfion, att frukten bos Nymphæa sprän- 
ges och öppnar sig oregelbundet från fruktens bas. 
Denna uppgift har emellertid ej vid något enda af 
mig iakttaget fall konstaterats. Hade Planchon med 
sitt påstående afsett Nuphar hade detsamma haft mera 
sannolikhet för sig; för Nymphæa stämmer det ej 
så vidt föreliggande iakttagelser gifva vid handen. 
Den afvikelse, som verkligen vid något tillfälle kunnat 
påvisas, har ingalunda varit af denna art utan har 
i stället visat sig bestå deri, att märket med sin del af 
fruktväggen ej hunnit afskäras före pulpans utsläppande 
utan i stället förblifvit i samband med skalet och så¬ 
lunda fortfarande hänger tillsammans med detsamma. 
Denna omständighet har emellertid alltid haft sin grund 
i ett likartadt förhållande, som gjorde sig gällande 
hos Nuphar: frukten var dervid vanligen till formen 
oregelbunden. Frukten affaller således icke såsom så¬ 
dan från fruktskaftet utan sitter till en god del qvar 
sedan uttömningen af det inre skett. Frukten afskil- 
jes vidare ej helt och hållet från moderväxten utan 
endast delvis, så att endast den inre svampiga massan 
samt märket med en mindre del af ytterväggen verk¬ 
ligen aflägsnas från moderplantan. Vid de tillfällen, 
då frukter i oöppnadt tillstånd varit afskilda från mo¬ 
derplantan, hafva dessa ögonskenligen antingen med 
våld eller under förrutnelse af blomskaftet frigjorts. 
Afven dessa öppnades vid anstäldt försök på ofvan be- 
skrifna sätt och hufvudsakliga delen af skalet åtföljde 
äfvenledes fruktskaftet. 
Frukten hos Nuphar luteum såväl som hos Nym- 
phæa alba följer således vid fruktens öppnande en 
bestämdt gifven regel, som med lika bestämdhet före- 
stafvas af fruktens och fruktfästets yttre form och 
