27 
lång, flerestädes af Onegas vatten af bruten åslik höjd¬ 
sträckning gående i rigtning fr. NV.—SO. Strand¬ 
sluttningarna intagas till större delen af gamla, hög- 
stammiga aspskogar med inströdda rönnar, sälgar, 
björkar och isynnerhet granar. Under asparnes kro¬ 
nor frodas täta, ställvis ogenomträngliga snår, bestå¬ 
ende kufvudsakligen af 2—4 m. höga lindbuskar, 
men derjemte Bosa acicularis och cinnamomea , Lonicera 
Xylosteum och coerulea , Daphne , Viburnum och mans¬ 
hög Cotoneaster. I dessa snår klänger Atragene i säll¬ 
skap med Vicia silvatica till en höjd af 10—12 dm.; 
dess rikligt förekommande gråludna frukthufvuden 
ådraga sig redan på afstånd uppmärksamheten der de 
höja sig öfver det mörka löfverket. 
Utom i dessa asplundar uppträdde Atragene jem- 
väl, ehuru sparsammare och ofta steril i en gles 
skogsbacke med sparsam vegetation, ymnig Calamagr. 
silvatica och flere bredbladiga lundörter (Geranium 
silvaticum , Actœa , Viola mirabilis , Latliyrus vernus , 
Aeg opodium etc.). Den växte här tillsammans med 
Bubus saxatilis , hvilken den äfven till växtsätt och 
habitus mycket liknade. 
Bönderna i Kusaranda och det 1 mil längre 
norrut belägna Vyrosero kände väl till Atragene , 
som af dem benämdes dels ”Zarens lockar”, dels 
”Adamshufvuden” ; enstämmigt försäkrade de att växten 
väl fans på öarne i Onega men ej på fastlandet vester 
om sjön. 
Vidare förevisade d:r Kihlman fotografier af några 
uråldriga träd (lind, gran, Ulmus effusa) från Onega 
Karelen. 
Brukspatron E. L. v. Julin hade till Sällskapet 
skänkt ett antal trädsektioner, utgörande längdsnitt af 
de flesta inhemska och några utländska trädslag. 
D:r Elfving förevisade en samling tunnslipade, 
genomskinliga trädplattor, visande tvär-, tangential- 
♦ 
