13 
tentilla inclinata. Ända till år 1884 hafva de sven¬ 
ska exemplaren blifvit ansedda för att tillhöra Poten- 
tilla inclinata. Först senare har man kommit under 
fund med, att detta namn är origtigt. Sedan Garcke 
i de näst sista upplagorna af sin ”Flora von Deutsch¬ 
land” lemnat en beskrifning på P. heptaphylla, som 
passat in på vår växt, har man trott, att den egde 
detta namn Uti den femtonde upplagan af samma 
flora, har Garcke upptagit namnet P. thuringiaca 
såsom artnamn, ehuru han förr ansett P. thuringiaca 
vara en storblommig form af P. heptophylla. Den 
har äfven ansetts böra heta P. Goldbachii *). Svårig¬ 
heten att komma på det klara med namnet beror på, 
att man icke haft authentiska exemplar af växter med 
de olika namnen att tillgå. Sannolikt är att många 
närstående former finnas, hvilka utbildat sig på skilda 
ställen. De behöfva underkastas en noggrann gransk¬ 
ning för att kunna utredas. De korta diagnoser och 
beskrifningar, som hororna innehålla, är o ofta otill¬ 
räckliga för att kunna gifva ett tydligt begrepp om 
växternas utseende. Exemplar af växterna behöfva 
undersökas. De exemplar som amanuensen Forsberg 
insamlat i Nerike, afvika något från de Stockholmska 
och exemplar från andra ställen visa äfven någon 
olikhet. På växten, sådan den förekommer vid Stock¬ 
holm, lemnar jag följande beskrifning. 
Beskrifning : 
Poten mångstjelkig, på gamla stånd grof och 
träig, utvecklande vid sidan eller oftast mellan de 
blombärande, åt alla sidor rigtade stjelkarne, en eller 
ett par endast bladbärande rotstockgrenar. Stjelkarne 
från uppstigande bas uppräta, dels ända till 50 cen- 
*) Sedan detta var ”satt”, har, genom jemförelse med exemplar 
af Potentilla Goldbachii, hvilka Professor Wittrock fått låna från S:t 
Petersburg, blifvit ådagalagdt, att den Stockholska växten icke är 
P. Goldbachii. 
