4 
dessa nerver är o förenade genom fina tvär anastomoser, 
men förgrena sig sällan förrän i sjelfva kanten af 
bladet. Hos denna form återigen är nervaturen myc¬ 
ket oregelbunden. Sidoner verna utgå från hufvud- 
nerven på mycket olika afstånd inbördes, löpa mer 
eller mindre bågformigt samt förgrena sig eller ut¬ 
sända kraftiga nya sidonerver ofta på stort afstånd 
från bladets omkrets. En dylik oregelbundenhet i 
nervaturen är alldeles främmande för A. incana , åtmin¬ 
stone allestädes h var est jag sett densamma. 
Ett egendomligt och från hufvudarten fullkom¬ 
ligt afvikande förhållande visa bladen slutligen äfven 
deri, att de, antingen i hela sin längd eller ock en¬ 
dast med främre delen, äro i bågform nedåtböjda, me¬ 
dan de båda hälfterna längs hufvudnerven blifvit nå¬ 
got rännformigt uppstående. Yid pressning blifva 
bladen i följd häraf gerna veckade. 
Huruvida den i de fruktifikativa delarne skiljer 
sig från hufvudarten har jag ej kunnat afgöra, då 
endast några få outvecklade frukter förefunnos. 
I de floristiska arbeten, jag haft till mitt förfo¬ 
gande, har jag ej kunnat finna någon form af ofvan 
angifna utseende antydd. För att erfara ett omdöme 
af någon specialist öfversände jag några qvistar till 
professor E. Hegel i S:t Petersburg, hvilken såsom 
bekant utgifvit en monografi öfver Betulaceerna *). 
I sitt svar å min förfrågan bestämmer prof. R. min 
form till A. incarna (L.) Wilid. s parvifolia , hvilken fin¬ 
ken finnes beskrifven å pag. 100 i hans nyssnämnda 
monografi. Emot denna bestämning kan jag emeller¬ 
tid ej underlåta göra ett par anmärkningar. 
Först, och främst: hvad afser R. med sin A. in¬ 
cana 8 parvifolia? Gruppen pinnatifida , den 8:de och 
sista af de formserier, i hvilka han uppdelat A. incana. 
*) ”Monographische Bearbeitung der Betulaceen von E. Begel” 
i Nouv. Mem. de la Soc. Imp. des Naturalistes de Moscou, tome XIII, 
Moscou 1861. 
