71 
grundt vatten. Det hade en tid långt förut varit 
lägre vattenstånd, och af denna omständighet hade 
formen helt säkert fått sitt egendomliga utseende. 
Den hade då varit öfver vattenytan, men sandens fuk¬ 
tighet hade beredt både blad och blomställning möj¬ 
lighet att fortlefva och utbilda sig. Ett och annat 
stånd hade efteråt skjutit yngre stjelkar af normal 
bildning, säkerligen sedan deras växtplats åter kom¬ 
mit under vatten. — Denna form kan möjligen för¬ 
klara det gåtfulla med Linnés P. marinus. Denna art 
ställes nämligen af L. invid P. pusillus , och en hg. ci¬ 
teras, som tydligen föreställer en med denna sistnämda 
beslägtad art. Men sådan ser också just denna här 
beskrifna form ut. Kanske der för en sådan samman¬ 
dragen filiformis - form är Linnés P. marinus? 
Den 19 December 1888. 
1. Prof. V. B. Wittrock, Om holkfjällens morfologiska 
värde hos Centaurea. 
2. Prof. J. Eriksson refererade Fungi parasitici scan- 
dinavici, fase. VI. 
3. Prof. J. Eriksson, En ny vipphafrevarietet. (Publi¬ 
ceras dels i K. Landfbr.-Ak. handl, och tidskr. 1889, dels i Bot. 
Centralblatt). 
Literat ur öfver sigt . 
Eriksson, J., Fungi parasitici scandinavici exsic¬ 
cati. Fase. 6. Spec. 251—300. Stockholm 1888. 
I denna fascikel finnas följande två nya arter beskrifna, 
hvaraf den ena bildar ett nytt slagte. Utgifvaren har satt oss 
i tillfälle att kunna meddela figurerna, som åtfölja den ena 
arten. 
285. ” Aecidium Astragali Eriks., nov. spec. Sporangia 
hypophylla, superficiem folii inferiorem tegentia, late urceolata, 
ore lacero-denticulato, albo-flavida. Sporse pallidae, 16—24 /u 
longae,' 11 — 16 /u latae. Norvegiæ in foliis Astragali alpini — 
300. ” Haplobasidion Eriks., nov. gen. Hyphæ fertiles e 
mycelio endophyllo assurgentes, breves, simplices, basidioideæ 
