anordningar, som skulle afse att uppfånga, leda och 
fasthålla regnvatten, men dessa har han ej befattat sig 
med. Med åberopande af att jag på mer än 30 ställen 
(!) talat om ett vattenupptagande, söker han slutligen 
göra troligt, att han rätt återgifvit min mening, men 
förtiger dervid, att öfverskriften på hvarje sida från 
den tredje till den 55 är: Regenauffangende Pflanzen 
(ej Regenabsorbirende Pfl.) samt att jag på 59—60 
sidd. sätter uppfångandet, ledandet och fasthållandet 
före absorberandet, om hvilket jag dessutom använder 
det försigtiga uttrycket att det kan ske ”i större 
eller mindre grad”. Och jag anser fortfarande, att 
språkbruket icke lägger något hinder i vägen för att 
kalla t. o. m. imbibitionen hos endast den vätbara 
cellväggen för ”absorption i ringa grad”. 
Herr W:s hela s. k. kritik grundar sig på denna 
och dylika förvrängningar. Då jag redan här ofvan 
(sid. 36—46) klargjort min ställning till denna fråga, 
skulle jag med fullt skäl kunna lemna hela hans skrif- 
veri utan afseende, men då i hans uppsats förekomma 
åtskilliga de talj uppgifter, som stå i direkt strid med 
hvad jag angifvit, vill jag här i korthet bemöta, hvad 
han andragit, på det ej en tystnad å min sida möjli¬ 
gen kunde föranleda någon att tro, att jag känner 
mig svarslös gent emot Herr W:s s. k. kritik. 
Herr W. inleder sin s. k. kritik med en liten 
historik, som utgör ett knapphändigt utdrag ur K. 
Osterwalds arbete : Die Wasserauf nahme durch die Ober¬ 
fläche oberirdischer Pflanzentheile , hvilket arbete utkom 
1886 och sålunda icke fanns då jag skref min af¬ 
handling. Det betecknas af Herr W. med rätta såsom 
ett fortjenstfullt arbete. Osterwald sammanfattar der 
(sid. 22) sitt slutomdöme om min afhandling i föl¬ 
jande ordalag: ”Es ist jedoch durch die Anregungen, 
die er (Lundström) gleichzeitig mit Schimper durch 
seine Untersuchungen gegeben hat, der physiologischen 
Anatomie ein neues Gebiet erschlossen, dessen genauere 
