113 
meclia sjelf, ty det är ett faktum att denna växt är 
nog lättsinnig att fasthålla och leda vatten just i och 
genom hårränderna. Men — kanske hårränderna böra 
räknas till herr W:s ”schädliche Dinge”? 
För att visa, att han på detta område företagit 
komparativa studier, anför hr W. i sin s. k. kritik 
att han undersökt Möhringia trinervia , som, om man 
får tro honom, skall visa stor öfverensstämmelse med 
Stellaria media. Med denna öfverensstämmelse förhål¬ 
ler det sig så, att den förra af dessa arter — allt 
enligt herr W. — har tjockväggiga hår med starka 
kutikular förtjockningar, stundom hårränder på inter- 
nodierna (något som jag dock ej lyckats konstatera) 
och rundtorn håriga intenodier, som ej förete nå¬ 
gon skillnad mellan lättare och svårare vätbara 
ställen o. s. v., under det att den senare arten 
har tunnväggiga hår, som alldeles sakna kutiku- 
larförtjockningar (de äga endast ytterst fina kuti¬ 
kular veck, hvilket är något helt annat), tydliga hår¬ 
ränder på eljest glatta internodier och en bestämd 
skilnad mellan den lätt vätbara hårranden och den 
ofriga svårare vätbara delen af internodiet o. s. v. 
Herr W:s uppgift att bladskaften hos dessa båda arter 
hafva liknande hårbildningar är äfven alldeles origtig. 
Skall det nu genom denna komparativa undersökning 
bevisas att min tolkning af hårränderna hos Stellaria 
media såsom tillpassningar för regn är origtig, så 
borde Herr W. ha visat 1) att ifrågavarande hår¬ 
bildningar, deras anordning och förhållande till det 
påfallande regnet äro hos båda arterna fullkomligt 
identiska och 2) att de hos Möhringia hafva en helt 
annan, bekant funktionell betydelse. Men intetdera 
gitter herr W. styrka. De ifrågavarande bildningarna 
förete, såsom af ofvanstående synes, stora olikheter 
och detta just i det afseende (vätbarheten), som är det 
vigtigaste. Hvad hårrändernas funktionella betydelse 
hos Möhringia beträffar, är det så långt ifrån, att 
Bot. Notis. 1889. 
8 
