151 
ämne ledes deremot — om Herr W:s undersökningar 
äro riktiga — mycket sakta från det upptagna stäl- 
stället till närliggande delar. Just detta visar olämp- 
ligketen af kans metod, särskild t vid afgörandet om 
andra mindre lätt diffunderande salter kunna upptagas. 
Med användande af Herr W:s metod kan man strängt 
taget ej få veta mer än om ock kuru kastigt ett ge¬ 
nom ofvanjordiska delar upptaget litliiumckorat under 
vissa omständigketer förflyttas kos ifrågavarande växter. 
Men detta är för kitkörande frågors afgörande af myc¬ 
ket underordnad betydelse. 
Man kade väl kunnat vänta att Herr Wille. 
under sina bemödanden att förvisa kela den af mig 
väckta frågan om växternas tillpassning för regn ock 
dagg till fabelns område, försökt att lemna någon 
annan, antaglig förklaring öfver den funktionella be¬ 
tydelsen af de organisationsförkållanden, k varom i mitt 
arbete talats. Men en sådan förklaring söker man i 
den s. k. kritiken förgäfves, såvida man icke vill 
kålla till godo med kans antydan, att dylika bildnin¬ 
gar kunna vara ”schädliche” eller ”indifferente Dinge”. 
Det kade varit godt om Herr W. kär anfört något 
exempel. Att rudimentära ock reducerade organ gif- 
vas ock att organisationsförkållanden kunna uppstå, 
som äro en väx-mekanisk följd af andra anordningar, 
är ett kändt faktum, men Herr W. kar icke kunnat 
anföra ett enda skäl att de bildningar, hvarom frågan 
kär gäller (kårränder, vätbara rännor, skålar o. s. v.) 
höra till någon af dessa kategorier. 
Herr W. kar vidare i sina ”Slussbemerkungen” 
ansett lämpligt att såsom en ”Anpassungsjagd" beteckna 
försöken att tolka den funktionella betydelsen af förut 
oförklarade delar och särskildt synes biologien i detta 
afseende hafva ådragit sig hans onåd. Någon större 
otycka torde dock ej följa häraf. Jag kan emellertid 
