187 
öfversidan. Enligt min tanke bör domatiet fattas 
såsom en biologisk term, icke såsom en morfologisk, 
ock omfatta alla sådana bildningar på en växtdel eller 
ombildningar af en sådan, som stå i relation till an¬ 
dra organismer, hvilka såsom mutualistiska symbionter 
därstädes verkligen bo eller genomgå någon väsendtli- 
gare del af sin utveckling. Termen domatium erhåller 
då en omfattning, som motsvarar termen cecidium , 
under hvilket namn växt -pathologien *) sammanfattar 
alla genom parasiter (antagonistiska symbionter) för¬ 
orsakade bildningsafvikelser hos växterna, de må före¬ 
komma på rötter, stammar eller blad. Då Schumann 
med åberopande af Mez **) eljest alldeles riktigt vill 
frånkänna biologiska bildningar h varje morfologisk 
dignitet, bör konseqvensen fordra, att detta äfven 
tillämpas på domatiet. 
Den predisposition för bildning af domatier, som 
utmärker vissa familjer, synes äfven vara utmärkande 
för Melastomaceerna, hvilka i likhet med Rubiaceerna 
kunna uppvisa ett stort antal både myrmeco- och 
acaro-domatieförande arter. Såsom , redan Schumann 
har anmärkt, förekommer acaro-domatier äfven hos Mela¬ 
stomaceerna och jag har funnit tydliga sådana hos ett par 
Cremanium- arter, der ficklika domatier förefinnas vid 
de båda intramediära nervernas vinklar, äfvensom hos 
Miconia-arter . 
Anmärkningsvärdt är det hos flere myrmecofila 
melastomaceer iakttagna förhållandet, att det domatie- 
förande bladet har längre bladskaft än det motsatta 
(mindre), icke domatieförande. I dylika fall synes 
det mig antagligare, att det skydd, som myrorna 
bereda, mera afser bladet än blommorna. (Hos 
*) Se Fr. Thomas: Beiträge zur Kenntniss der Milbengallen 
und der Gallmilben, i Giebels Zeitschrift für die gesammten Natur¬ 
wissenschaften, Band 42 p. 513. 
**) Morphologische Studien über die Familie der Lauraceen, 
Diss., Berlin 1888. 
