‘219 
fjällen försedda T. cornigerum Aschers ., som äfven fö¬ 
rekommer flerest. i syd vestra Finland. Deremot kunde 
möjligen T. lævig atum i Herb. norm. XIII, 30 höra 
till T. corniculatum Kit. 
Vid Enköping i Sverige hade föredr. funnit en 
Taraxacum- form, som han ansåg fullkomligt öfverens- 
stämma såväl med Ledebours original-beskrifningar som 
äfven med kaukasiska och sibiriska ex. af T. cerato - 
phorum Led. förvarade i universitetets herbarium. 
Äfven den af Hj. Hjelt fr. Kemi lappmark beskrifna 
var. borealis tillhörde samma form, hvilken enl. föredr:s 
mening borde hänföras till T. officinale genuinum; 
från denna skilde den sig blott genom kortare och 
bredare, uppräta eller utstående ytterholkfjäll, hvilka 
jemte de inre fjällen voro försedda med en stor horn¬ 
tand under spetsen. En likartad form, ehuru utan 
eller med mycket liten horntand, förekommer i Fin¬ 
land mycket ymnigt, liksom å andra sidan den med 
namnet genuinum Koch betecknade formen med långa, 
vanl. smala, nedböjda eller till stängeln nedtryckta 
ytterholkfjäll ofta vore försedd med horntand på såväl 
de yttre som de inre fjällen. 
Föredr. förevisade ex. af Festuca rubra , var. pla¬ 
ni folia (Trautv.) Hach, från Kemi i norra Österbotten, 
utmärkt genom ny skottens platta blad, med utvidgade 
celler i den öfre ytans epidermis. 
En form af Viola canina montana från Kyrkslätt 
i Nyland med mycket lång i spetsen starkt uppåt 
krökt kronsporre hade föredr. benämnt var. hamata. 
Kand. K. Boldt meddelade resultatet af sin nu¬ 
mera fullbordade granskning af de af d:r Brotheeus 
från Kola halfön hemförda desmidieerna och 
belyste den ställning ryska Lappmarkens desmidiee- 
flora intager till öfriga nordiska och arktiska trakters. 
Prof. Sælan förevisade ex. af Aspidium thelypteris Siv. 
och närmast stående arter, framhållande att först nämda 
art närmast ansluter sig till slägtet Pheg opter is Presl. 
