225 
började till yttersta förgreningens spets utgjorde 60 
ctm. ßotförgreningarne hade i regeln bibehållit sin 
karakter af fasciationer ; dock hade några återfått sin 
normala form och voro trinda. Ofvergången hade 
antingen skett på det sätt, att förgreningarne redan 
från början anlagts såsom centriskt bygda organ eller 
också på det sätt, att de efter anläggningen såsom 
verkliga fasciationer sedermera så småningom öfvergått 
till vanliga normala rotförgreningar. 
I allmänhet anses fascia tionen stå i orsakssamband 
med en på grund af öfverskott af näring frammanad 
liflig tillväxt, som på ett eller annat sätt hämmas 
och vinner sitt uttryck uti nämda missbildning. När¬ 
maste anledningen till här föreliggande fall af fascia¬ 
tion torde äfvenledes böra ställas i förening med ett 
tillfälligt hämmande af rotspetsens vidare utbildning 
hvarigenom under riklig uppsamling af näring ansats 
gifvits till kraftig lifsverksamhet, hvilken funnit sitt 
uttryck uti utbredning af vegetationspunkten. I stäl¬ 
let för att intaga det normala centrala läget utbildar 
sig tillväxtpunkten i diagonal riktning åt endast tvenne 
håll, och upplöser sig uti eller afgifver ofta der vid 
flera jemsides liggande sekundära vegetationspunkter, 
som åtminstone till en tid arbeta i förening med den 
ursprungliga primära. Den hämmande kraften var 
här bordet, på hvilket växten jemte krukan, i hvilken 
densamma inplantats, hade sin plats, i det roten till 
en början stött mot bordet men sedan letat sig 
väg fram genom en springa i bordskifvan. Orsaken 
åter till den förändrade utvecklingen af vegetations- 
punkten åt endast tvenne sidor liksom orsaken till 
organets fortsatta tillväxt under tillplattad form kan 
här lika litet uppgifvas som anledningen till fascia- 
tioners anläggning och utbredning öfver hufvud taget 
ännu funnit sin förklaring. 
Tillplattningar af ett organ, det må nu vara 
