‘231 
belysningen *). Äfven lios dessa växtformer undergå 
de bladliknande organen en ”transitorisk omvandling” i 
så hänseende, att de ursprungligen äga ett något så 
när kretsrundt tvärsnitt men sedermera tillplattas och 
genom torsion utsätta en bestämd yta för starkare 
belysning. 
Någon anatomisk olikhet mellan de båda sidorna 
med anledning af organets antydda ljusläge var ej 
märkbar om man undantager att kloroplasterna voro 
talrikast representerade inom de celler, hvilka tillhörde 
den starkast belysta sidan af roten. 
Den angifna egendomligheten i ställning hos 
Aloe - roten kunde emellertid lätteligen vinna sin för¬ 
klaring uti en tillfällighet framkallad af någon stö¬ 
rande tillfällig yttre inverkan. För att utröna hu¬ 
ruvida ett sådant antagande kunde vara berättigadt 
anstäldes ett kontrollerande försök medan roten ännu 
var oskadd och stod i förbindelse med moderväxten. 
Växten omflyttades sålunda, att densamma kom att 
intaga en 90° ställning i förhållande till den den¬ 
samma förut innehaft sålunda, att den fascierade ro¬ 
tens bredsidor kommo att ligga parallelt med de in¬ 
fallande ljusstrålarne och den svagt hyponastiska och 
konkaverade roten erhöll en mot den förra verti¬ 
kal ställning. Sålunda öfverlemnad åt sig sjelf an- 
gåfvo efter förloppet af 14 dagar tydliga tecken, 
att en förändring i läge* och riktning hos roten för¬ 
bereddes. De yttersta ändarne af rotförgreningarne 
hade påverkats af det starkare ljuset, så att de un¬ 
der svag torsion började tillegna sig samma ljusläge, 
som de förut innehaft. Efter åter 14 dagar hade 
vridningen fortskridit ännu längre, så att samma yngre 
delar af rotgrenarne nästan helt vändt sig om i riktning 
mot fönstret. Rotens något äldre delar deremot tyck¬ 
tes till en början vara alldeles oberörda och otillgäng- 
*) Hofmeister, Allgem. Morphol. 1868, sid. 628. 
