242' 
och vid Ystad. Ar att söka bland A. acutum 
cc genuinum Almqv., hvilken dock i allmänhet är starkt 
sträfbladig och derför tillhör följande. 
X medium — blad starkt sträfva, örten blågrå, 
skärmfjäll mer eller mindre spetsiga. Då denne form 
har hårigt axfäste och föga spetsiga skärmfjäll, är 
den A. obtusius culum Lge *) hvilken, om den är lågväxt 
och har alla bladen inrullade motsvarar d. glaucum 
Marss., men om den är högväxt och har stråbladen 
platta utgör den i H. N. VI : 93 under namnet Tr. 
acutum utdelade formen. Tr. strictum Deth. H. N. 
II : 79 synes än höra till den ene äntill den andre af 
dessa former. Af den verkliga Tr. strictum Deth. 
(Elymus arenarius X Agr. junceum) har jag sett ett, 
icke axbärande, stånd vid Ystad. Under något före¬ 
gående år har den anträffats härstädes i fullt utbil- 
dadt tillstånd. Formen med glatt axfäste och föga 
spetsiga skärmfjäll, har hos oss kallats A. campestre 
Gr. & Godr. och A. acutum a genuinum Almqv. Den 
vanligaste formen är dock den, som har skärmfjällen 
spetsiga och axfästet glatt; dess strå är i regeln upp¬ 
rätt såsom i H. N. VI : 94, A ( v Tr. laxum f. foliis 
siccitate convolutis pungentibus”, men är understundom 
konstant nedliggande och erhåller då ett synnerligen 
karakteristiskt utseende, f. decumbens **) mihi. Mera 
sällsynt finnes den med hårigt axfäste och spetsiga 
skärmfjäll (= subrepens c. pubescens Marss). 
X subrepens — blad sträfva, i regeln platta, 
gröna , skärmfjäll skarpspetsade. Den storvuxne formen 
är Tr. laxum Fr. megastachyum i H. N. VI : 94 B. 
och kan än uppträda med blågrå än med helt och 
# ) Tr. obtusiuseulum Lge, n:o 377 i Schultz’ H. N. och utgif- 
ven såsom synonym till Tr. acutum Fr. är en för vår Flora främmande 
art, troligen Tr. glaucum Desf. 
**) Hit hör enligt exemplar i Lunds universitets herbarium den 
skottske Tr. acutum DC (Scoti. Kirkaldy, juli 76, Boswell); troligen 
också en af Bænitz utgifven Tr. repens v. pseudoacutum från Danzig.. 
