i 
248 
ocli blommor. Det är ganska troligt att dessa axlar 
leda sitt ursprung från sådana skott, som jag nu 
omnämt. 
Hartman säger i sin Handbok i den Skandina¬ 
viska floran om grenskotten hos A. reptans : ’Vanligen 
längre, ofta dubbelt längre än stjelken, glatta, med 
skaftade, elliptiska blad, aldrig blommande. Jag fann 
emellertid i våras ett ex. af reptans , som växte all¬ 
deles nere vid _ den förut omtalade lilla bäcken, hvil¬ 
ket hade mycket långa grenskott som verkligen i 
spetsen voro blombärande. Således torde ordet aldrig 
hos Hartman böra utbytas mot sällan. 
Likaledes förekommer i många floror den upp¬ 
giften, att blomstödjebladen hos A. reptans skufle vara 
helbräddade. Detta är åtminstone icke förhållandet 
med de nedre och större dylika, ty de äro på främre 
delen försedda med flera grofva, trubbiga, något framåt 
rigtade tänder. Åtminstone är detta förhållandet med 
de exemplar som jag sett från Billinge och flera andra 
svenska lokaler. 
Några för Vestmanland nya växtlokaler, 
upptecknade af C. Elgenstierna. 
Nästan alla dessa lokaler äro belägna i närmaste 
trakten omkring Nora. De med en asterisk beteck¬ 
nade arter äro för provinsen nya. 
Inula salicina L. Oskarsvik i Lindes s:n. 
Leontodon hispidus L. Hagby ocli Fibbetorp i Nora samt 
Elfhyttan i Wikers kapell. 
Campanula latifolia L. Bondbyn och Hammarby i Nora. 
Campanula rapunculoides L. Elfhyttan i Wikers kapell. 
Ecliinospermum Lappula (L.) Lehm. Hagby i Nora och 
Elfhyttan i Wikers kapell. 
*Dracocephalum thymi florum L. På kyrkovallen i Nora 
stad. 
Pedicularis silvatica L. Elfhyttan i Wikers kapell. 
V 
