o 
cæfolia , Lapponum och Capræa , men i synnerhet den först¬ 
nämnda, högeligen frodades. På den östra låg ell kärr, der jag 
först såg S. versifolia , hvilken nu, jemte <S. myrlilloides och 
Lapponum, var i sin bästa ungdom; der slod ock en i hög grad 
besynnerlig Carex, ulan tvifvel vagi/tala, men hanaxel var än 
kompakt klubbformigt, än uplösl i många, uprälta, en axlik 
vippa bildande grenar af blotta frögömmen, så alt växten var 
tota dioica. Den förekom i alliaslörsla mängd blandad med den 
rätta vaginal a, hvars-utseende den annars i allt egde, Carex 
Buxbaumii stod. i tallmon , samt Ruin ex aquaticus ! vid pölar. 
Den 12 Juni begåfvo vi oss vidare elfven upföre. I en 
lundmark, hvilken vi förbr en fors måste genomvandra, obser¬ 
verades Convallaria majalis, Hicrochloa odorata och Sorbus 
aucuparia glabra. V r id nybygget Äskiljan lemnude vi Ume-elf- 
ven, och rodde inuti och upföre. Jukt-ån, ännu i intet hänse¬ 
ende mindre än Ume»elfven, men mycket vackrare än denna. 1 
Badsluelräsk, dil vi efter en liten vandring ankommo, dröjde vi 
nästa dag. Hade vid Kallisafvan varit ymnigt af Sal. phylicce- 
folia , så heiskade deremot här S. Lapponum , upträdande (jem- 
le leucopliylla) under de mest förvillande former; S. depres¬ 
sa slod med nyss utvecklade alldeles glatta kapsler; Botrychi- 
um rutaceum , Pedicularis Sceptrum (med unga bladrosetter) 
och Sal. glauca blefvo ymnigare. — Den I4:e Juni var en be¬ 
svärlig dag. Så länge vi lingo i båtarne färdas uppföre Juklån, 
och se huru Trolfius i brynet af de silfverhvila pillunderna 
förgyllde den gröna gräsmattan, var färden angenäm; men snart 
börjades den mils långa skogsvandringen, der den omärkliga 
stigen förde än öfver knaggliga slenrammel, och än öfver oöf- 
verskådliga och djupa myrmarker, tills vi tröile framkommo till 
Lomfors’ usla nybygge, hvarifrån vi ånyo, i en häftig storm och 
skarp köld, satte ut på Juklan, omgifven af långt ut i den nu 
flödande elfven växande snår af S. Lapponum. Från Lomfors, 
dit vi efter mycket besvär kommo, fortsattes vandringen till 
Sandsjö, och genom jätteskogar, nu af nybyggarnes ulrotnings- 
begär brände, här och der genomskurne af dystra, ofantliga 
myrer, fram till Sandsele. Klen var den bostad vi här fingo, 
