12 
genom hvilken, fylld af myrer och kullfallna Irädslammar, fjel- 
let Ardnabout sträcker sin östra ända, bort lill sjön Rappen, i 
hvilken vi rodde fram lill del på en utskjutande udde belägna 
välmående nybygget af samma namn. SalLc vers i folia hade 
jemle myriilluides och Lapp o nu tu varit ymnig i den genom¬ 
vandrade skogen. — Från Rappen rodde vi följande dagen öfvcr 
sjön, genomvandrade skogen som bekläder östra sluttningen af 
Waddoive, hunno så till SkärTa-sjö, genom hvilken Pile-elfven 
leder sill vattendrag. Ur Skärfa rodde vi in i den stora och 
stormiga Tjekelvas; här öppnade sig en ny, en hel fjellsyn: i 
söder lågo de till en början som en vågbalk jemna Bartourte- 
fjellen, men snart, i vesler, rundå och spelsa de sig lill snöfjäll 
af vidunderliga former; der sammansmälta de med Raskals-fjcl- 
len, som, höga och hvila, fylla den veslra fonden och i norr 
förena sig med Gaitsals samt i ösler med det låga Arvas. Så 
rodde vi öfver den breda, nu spegellugna Tjekelvas, och lade i 
land tätt under Raman. Svart och dyster reser sig lodrätt ur 
vågorna dess fjellmassa. I nordvest och sydvest utsänder den en 
mängd afsatser bildande murar, hvilka framtill sluta sig till¬ 
sammans i ett hörn, ej olikt en jättelik, raserad riddareborg. 
Förfärligt mödosam var vägen af ^ mil, innan vi hunno en skogs¬ 
lapps kåta, under del lodrälla nedslupande Akkapakta, der vi, 
grymt plågade af milliarder mygg, tillbragte en ingalunda af- 
undsvärd natt. Den 5:e Juli fortsattes vandringen. Så snart vi 
hunnit, under idkeliga regnskurar, slräfva upföre Akkapakta, 
kommo vi in på ett fullkomligt fjellfall, med sina myrer kring 
de små sjöarne, och sina förkrympta björklundar. Från dalen, 
som fylles af Rissa-sjön, stego vi uppföre del jemt sluttande och 
snart skoglösa Gaitsals. Ranunculus nivalis , Gnaplt . a! pi¬ 
num , A! sine biflora och Veronica alpina blommadu nu; 
Lychnis alpina och Sajifraga stellaris i knopp, var del en¬ 
da vi sågo i botaniskt hänseende. Men från ryggen af fjellet 
sågo vi Quickjocks-lraktcn. 
Det var en oförklarlig känsla, med hvilken vi ålersågo 
dessa herrliga fjell, som 1813 blefvo oss så kära, så förtrogna, 
f.uften omkring dem är så ren, föremålen draga sig närmare 
