19 
här, i en mängd former, är talrikast af alla), och från Rissa- 
bergen nedstörtade den brusande Kissabäcken. Den Öfvervada- 
des, och på andra stranden faun jag den för Lappland nya Sa - 
lix ovala. En ovanlig vegetation af Sqlix lanata , glauca, 
myr sinit es och Lapponum , jemte Myosotis al pest ris omgåfvo 
nedra loppet af nämnde bäck, ovanlig derföre, alt då vi lemna- 
de Quickjocksdalen hade ock dessa arter lemnal oss. Sedan vi 
väl öfverfarit den af ett besynnerligt blågrönt vatten fyllda, 
djupa Alkajaur, uppslego vi på Alkavaara, resans mål. Fordom, 
när under Hermelinska liden silfver här bröts, hvarefter ännu 
syntes ett par små gropar, uppbyggdes ungefär på midlen af 
fjellet en slags kyrka. Stora stenar bilda den fyrkantiga bygg¬ 
naden, läckt af ett passabelt brädtak. Om altaret och det in¬ 
re vill jag vara fåordig; i skjul der fjällräfvar och måsar året 
om (denna enda dag undantagen) hålla sin bostad, och hvaref¬ 
ter spåren voro alltför färska, får man ej begära någon prakt. 
Härinne på den nakna marken togo Lapparne, som redan sam- 
ma afton talrikt anlände, sin bostad, koka sitt kaffe och uppgö¬ 
ra äktenskap eller andra ajfiirer, och fira, dagen derpå, halft 
* 
liggande sin Gudstjenst. — På den exkursion jag anställde upp 
åt fjellet och nära intill snöfälten, som läcka den 4T56 fot hö¬ 
ga hvila Alkaspiken, anmärktes: Poa laxa , Camp . unifiora , 
Gnaph . carpath ., Dr abæ, IVahtbergelia , Pedicularis flam¬ 
mea och hirsuta , och en mängd andra. Det var i allmänhet 
ej rikt, men hvad som fanns förekom i lemlig ymnighet. — Då 
på eftermiddagen följande dagen Lapparne fullgjort siua pligter 
emot Gud och Pastorn, och denne sedriare jemte min resekam- 
ral återvände till Quickjock, styrde jag med en tolk och en 
vägvisare, båda bärande malsäck och vextpappcr, bortåt Wiri- 
hjaur. Vi följde loppet af bäcken, Som, bred och grund, rinner 
ut från Alkajaur. På en liten holme midt uti den, der vi ef¬ 
ter vadningen sladnade, insamlade jag i ymnighet Wahlbergella 
apelala, och uppkom snart på Rissabergens nedre fot. Mellan 
de talrika myrmarkerna drogo sig branta åsar af kullerstenar 
och jordslask, der blott en torftig vegetation fanns af Carex 
2 * 
