27 
des; 2:dra, 3:dje och 4:de dagen användes med all öfver fjellen 
Sköldavaara och Gaitsats hinna till Akkapakta, öfver Tjeckelvas 
och Skärfa-sjöar till Rappen, och öfver Ardnabouls skogar UU 
Hornafvan och Arjeploug. Det var i hög grad inlressant all se 
huru olika fjellen nu voro emot då vi försl öfvervandrade dem. 
På de slällen, dör den nakna eller isbrända marken då knappast 
läckles af ell enda grässtrå, frodades en yppig vegetation. Den 
beslod visserligen af allmänna växter (Aconilum , Airu alpina^ 
Saussurea , Vahlodea , Junci , Si e/ lar ia alpestris , Epilobia , 
Avena subspicata , o. s. v.), men i största ymnighet och mång¬ 
fald förekom här tiieracium alpinnm hvars lynne man här ha¬ 
de tillfälle studera. På höjden af Gaitsats, ibland de talrika 
pilar, som der frodades, anmärktes ånyo Salix ovata. Nedanför 
Akkapaklas branter var en ståtlig växtlighet; Sojichus a/pinus % 
Aconilum och Valeriana läflade i storhet med Salix fana/fr. 
I sjöarne, som slå i sammanhang med Rappen, förekom i ym¬ 
nighet Nuphar intermedium ( = Spenner ianum och pumilum) 
samt en Polamogeton (möjligen nigrescens !). 
Medan vi några dagar uppehöllo oss i Arjeploug förnyade 
jag besökena vid Galgkärn, alt se om jag nu kunde finna Salix 
Jinmarkica. Äfven nu vandrade jag flitigt omkring i trakten. Sa¬ 
lix versi/o/ia var. såsom jag förut nämnt, ymnig; Tofieldia 
borea/is , Drosera longifolia (ej uppgifven för Lappland, ehuru 
ymnig i alla Sphagna-kärr under hela vägen från Quickjock); 
Juncus slygius liksom Scheuchzeria i hela Lappland ymnig, Ca¬ 
rex limosa (nästan mindre allmän än irrigua) — alla dessa 
fyllde lokalen — men S. Jinmarkica syntes här blifvit aflifvad. 
Kring stränderna af Hornafvan beklädde nu Cafamagroslis Hal- 
ler iana stora sträckor, och Salix grandi/of ia var nu utbildad. 
Den 19 Augusti bcgåfvo vi oss härifrån, hunno efter en 
liten gångväg och rodd öfver Navi-jaur till Uddjaur. Denna 
vidsträckta sjö öfverforo vi i sydost, slego i land vid Kaskar, 
der Uddjaur med en fors störtar in i Slor-Afvan. Här insamla¬ 
des en besynnerlig form af Hieracium prænanlhoides. Slor- 
Afvan breder sig, liksom Uddjaur, mera i vidd än längd ; äfven 
den är öfverslrödd af talrika högbergiga öar; stränderna, gran- 
