138 
ten, som det egentliga Væxt- Ene. # ) Efter den Tendens, 
der i de nyere Forskningar gjör sig nieer og rneer gjælden- 
de, kan dette den hele Plante sammanfattande B/ad, der 
idelig omdannet træder frem i ftildkomnere og fuldkoninere 
Former paa Planten, ikke længer være at betragte som et 
enkelt Redskab eller ”Organ”, i den Forstand et af vore lem¬ 
mer eller Organer er det, men det er et afsluttet Hele og 
Ene med den hele Væxts Natur i sig. I sammenligning med 
saadane individuelle Planter eller Væxtener er den hele 
Plante en Samvæxt, et organisk Samfund af Blade, der ef¬ 
ter en indre Harmonie stræbe hvert til sit Maal, og dog al¬ 
le til et fælleds og höiere, hvoraf hvert enkelts Væl er af¬ 
hængigt. Denne betragtning af Bladet som etEne, og af Plan¬ 
ten som en Stat, anser jeg for den eneste naturlige ## ), og for 
den eneste,der tillader at see Plantelivet i dets rette Lighed 
og Ulighed med Dyrelivet, og flere og vægtigere blive aar- 
lig de Stemmer, der hæve sig for den. J\len ere Bladene 
virkelige Ener , saa ere ogsaa Storbladene og Ertigib/ade- 
ne i deres gode Ret som saadanne, og de lo Kjön ligesaa/idt 
Aer som andet sleds forenede i samme Væsen . 
-* **) ***) ) Förf. nyttjar nttrycket ”et -Ene” i st. f. det frenitnande och i 
sammansättningar långa ordet Individ. (Not. af Refer.) 
**) I denna punkt våga vi dock hysa stridiga åsigter, enär vi anse 
det vara vida naturligare och till större konsequens ledande, att 
betrakta 1) Cellulen såsom individ , 2) det vegetativa Systemets 
s. k. organer (stam, blad, ståndare o. s. v.) = kommunerna, hvil- 
ka konstituera 3) Vexten, Vexttotaliteten, vextindividet i allmän¬ 
nare mening (”Samvæxt”, ”Gesammt individuum”) = Staten. 
(Not af Refer.) 
***) I en Afhandling med Overskrift: ”Om Stipiernes betydelse 
hos Vexterne” (Studier, Kritiker och Notiser. 1843. N:o 37) er 
Dr. J. G. v4(gardh) gaaet nærmere ind paa min Anskuelse om 
Planten og dens* kjonsfoi hold, saaledes som jeg kortelig fremstil¬ 
lede den i mi tt forrige Program om Forplantning och Udvikling 
igjennem vexlende Generationsrakker 1842, S. 69—70- Till Slut¬ 
ningen, S. 296, opstiller han de vundne Resultater og siger: ”4:o 
Den ilermaphroditism, som för vexterne antagits existerar der 
