171 
Blylt, är deremot mycket utmärkt: colore intense viridi, ca - 
v 
ule Jere cc basi palenli-dicolomo; bracteis lotis herbaceis etc . 
» 
C. viscosum oc/i vulgatum äro, efter Fries och Ledebour, 
återtagna i Curtis’ mening i stället för C . glomeratum och 
vulgare. Linnés diagnoser öfverensstämma ock härmed, 
ehuru synonymerna särdeles Vaillants figurer, styrka Smiths 
påstående, att Linné tagit dem i motsatt mening. 
Cratægus monogyna* pinnatifida bör närmare granskas, 
t. ex. vid Stockholm, der alla formerna äro ymniga; mig fö¬ 
refaller den som egen och troligen C. monogyna Fingerh . 
och C. denudata Schum . ehuru åtskilligt, att dÖmnia af tor¬ 
ra ex. icke instämmer med heskrifningarne. 
Rubus ^ Sprengelii , hvaraf jag ej sett tyska ex. har jag 
tills vidare uppfört under upptäckarens, Ädj. Arrhenii namn, 
emedan dess ex. ehuru antydande en lika god art som de 
öfriga, icke instämma med R. Sprengelii W eih. hvilken be- 
skrifves: foU ternato-digilatis , turione cauleque tenui tere - 
tiusculo piloso etc . (Se Koch D. FI. 3, p. 496 samt 
Reicheub.) 
Potent illa norvegica och intermedia synas mig så nära be- 
slägtade att de endast med svårighet kunna skiljas. Hos 
den förra delas stundom på yppiga ex. det udda småbladet 
i 3, hvarigenom bladen blifva 5 fingråde, hvilket troligen 
föranledt en del förf. att ans© dem för parbladiga. 
P. Guntheri är ett vida äldre namn (1814) än P. sor¬ 
dida , hvartill det af Prof. Fries sjelf redan i Aspegrens Fl. 
Bleking, citeras som synonym. Det hör derförc behållas 
framför det senare så länge F. collina och sord. anses för 
skiljda, så framt icke Giinthers ännu äldre namn W ieman- 
•• 
nia skall upptagas. Emedlertid återstår att på Oland reda 
dessa former, hvilka att dömma af torra exemplar, ännu 
synas mig åtskiljda. 
P. maculata # ambigua ell. P. ambigua Gand. enl. 
Koch är (I geranioides Handb. Troligtvis är Schleichers 
namn P. geranoides förkastadt såsom förut af Villd. till- 
lagdt en annan, asiatisk art. Denna form förtjenar när- 
