t 
185 
/ i, 
arista recta, scabra, infraapiculari 1. terminali, glutmnellarn 
einarginatam paullum superante. Culmus ramificans. Rudi¬ 
mentum secundi floris nullum. 
Calamagr. lanceolatæ vulgari simillima, at tamen notis 
propriis diversa : foliis rigidioribus, scabrioribus, intense glau¬ 
cis ; pan icti/a valde diffusa pallidiore, albida, spiculis multo 
minoribus c& rarioribus; artata (si notae ab insertione hu¬ 
jus ulla fides habenda sit!) infraapiculari, quamvis nonnum¬ 
quam nunc e media fere dorso, nunc ex ernarginatura egre- 
diente, scabra. — Neque ad Arund. canescentem Wigg. ( = 
Calamagr. Gaudinianam Reich.), cujus arista »laevissima», 
t 
nec scabra est, neque ad Calamagr. lanceol. — canescentem 
suec., cujus panicula »purpurascens» dicitur, accedere vide¬ 
tur. Pleniorem cum affinibus comparationem, speciminibus 
authenticis carentes, instituere nequimus. Est forsitan for¬ 
ma Cal, littoreæ DC. — 
Då till ofvan upptagna vexter laggas de af Myrin (K. 
V. Akad. Handl. 1831), L. Borgström (Bot. Not. 1842), C. 
Andersson (obs. Stirp. circa Christinehamn 1842) och L. M. 
Larsson (Bot. Not. 1846) redan förut antecknade, sä uppgår 
hela antalet af i Wermland hittils kända phanerogamer till 
omkr. 620—ett antal, som, alltför ringa i jemförelse med 
provinsens utsträckning och mångartade vegetationsförhållan- 
den, visserligen genom noggrannare undersökningar kommer 
att betydligt förökas. — 
III. H varjehanda. 
1. Calamagrost is lit lorea DC. är af Stud. C. Hartman 
funnen i Härjedalen, samt Cenolophivtn Fischeri Koch i Nor- 
rige vid vattendraget, som går till Scelbo hytta, af Härads- 
höfding Kröningssvärd 1836, enl. till Doctor Hartman lem- 
nade, blommande ex., hvilka förut, i saknad af ex. till jem¬ 
förelse, icke kunnat bestämmas. 
2. Anmälan. Då den botaniska Bytesförening, son» 
