6 
för vegetationen på Högkullens platå, hvilken är sä fattig, 
alt endast 86 arter äro antecknade för densamma. Der- 
lill komma pä slultningarne, hvilkas vegetation är något 
rikare, 47 arter, så alt hela lagrets Flora ulgöres af 133 
arter. Galium silvestre är dess enda egendomliga växt. 
Såsom förut är nämndl, äro Högkullens mest karakteristiska 
växter Linnæaf Cardamine silvatica (Link), Stellaria longi- 
folia. Sedum annuum, Listera cordata, Corallorhiza, gemen¬ 
samma med sandslenslagret. De eljest anmärkningsvär¬ 
daste äro: Veronica verna, Cardamine impatiens, Chryso- 
splenium alter ni folium, Mercurialis perennis. Milium effu^ 
sum, hvilka tillhöra Högkullens sluttningar. På Högkul¬ 
len, likasom på de andra lagren, med undanlag af sand— 
slenslagrel, är Pinus silvestris högst sällsynt och af den¬ 
samma förekomma blott enstaka buskar. 
Bland de uppräknade 628 arterne finnas 24, hvilka 
jag ej sett växa på Kinnekulle, utan anfört efter andras 
uppgifter. Flere af dessa höra till vårens tidigaste alster 
(såsom Corydalerne, Gageerne); och är, utom andra brist- 
fallighetér, förteckningen särdeles ofullkomlig, i hvad som 
rörer de tidigaste vårväxterne och de sednare höstväx-» 
terne, då författaren endast under tvanne sommarmåna¬ 
der haft tillfälle undersöka berget. Då jag ej sjelf iakt¬ 
tagit växten på . det anförda stället, citeras alltid sages¬ 
mannen (Wahlenberg, Mathesius, Lindgren m, 
fl.); och hafva Herrar H. Lundgren och C. Od h ner 
godhelsfullt lemnal flere vigtiga underrättelser. 
Åtskilliga växter, hvilka blott förekomma i trädgår- 
darne (såsom Myrrhis odorata, Cerefolium sativum, Mu- 
scari botryoides), äro helt och hållet uteslutne. 
Vid anordningen och nomenclaturen är Professor 
Fri es’s Summa Vegetabilium Scandinaviæ följd, 
