4 
gret, såsom Pedicularis Sceptrum^ Laserpicium latifolium^ 
Daucus CarotQy Lunaria redivwa. Geranium lucidum, Hy~ 
pericum montanum och hirsutum, Sedum rupestre och al¬ 
bum, Medicago silvestris, Melilotus ofjicinalis, Orchis sam¬ 
bucina, Carex Buxbaumii och paludosa var. spadicea, Bra- 
chypodium silvaticum och pinnatum, Schedonorus asper, Ca- 
tabrofa aquatica, Melica uniflora och Asplenium Ruta 
muraria. Flere åter äro gemensamma med alunskifFerla- 
grel, såsom Inula salicina, Valerianella dentata, Veronica 
opaca, Androsace septentrionalis, Chærophyllum temulum, 
Ophrys myodes, Herminium Monorchis, Epipactis latifolia 
och palustris, Cypripedium Calceolus, m. fl. Dock hafva 
de flesta af dessa arter ett afgjordt maximum på kalkla¬ 
gret. Förut är omnämdt hvilka växter delta lager har ge¬ 
mensamma med sandstenen. Några för Kinnekulle karak¬ 
teristiska arter tillhöra äfven de tre nämnda lagren ge¬ 
mensamt, utan atl uppstiga på de två öfra, t. ex. Cornus 
sanguinea och Carex silvatica. 
Det fjerde lagret, öfra Skiffer lagr et, innehåller om- 
vexlande lager af Ler och Mergelskiffer. Till vidden är 
det vida inskränktare än de trenne nedre, och dess ve¬ 
getation ej hälften så rik. Till delta lager hörer den 
ofruktbara Slenåsen, som är en från detsamma utlöpande 
arm på södra sidan. Den vestra sidan, som vetter mot 
sjön,^ är fertilast och Vegetationens centrum befinner sig 
kring Kullatorp. Blott en enda egendomlig växt lillhörer 
' lagret, neml. Stellaria uliginosa. Dess utmärklaste växt¬ 
arter, hvilka alla föröfrigl blott sparsamt förekomma, äro: 
Leontodon hispidum, Sherardia arvensis, Lathræa squama-^ 
ria, Circæa alpina, Potentilla rupestris, Cerasus avium. Bo-- 
trychium Lunaria. 
Del femte lagret, Trapplagret, består af öfvergångs- 
grönslen (Diorit). Delta bildar högsta kullen (Högkullen), 
och har af alla lagren den största lodräta höjden. Hög¬ 
kullens platå formerar nästan en cirkel, hvars areal-inne¬ 
håll ej fullt uppgår till 1 qvadralmil. Till större delen 
är den beväxt med barrskog f Abies excelsa). Idessmidt 
är en långsträckt mosse. Äfven finnes på Högkullen en 
liten ängsplan, som hyser Scorzonera humilis. Pedicularis 
silvatica och Festuca duriuscula. Denna utgör centrum 
