56 
tjena såsom bidrag vid utarbetandet af en Flora ofver 
Weslmanland. 
Från Långheden, den naturliga gränsen mellan nord¬ 
östra Westmanland och Dalarne, utgå mot söder tvänne 
skogbeväxta armar, hvilka vid Sätra hälsobrunn, pä grän¬ 
sen mellan Kila och Fiäckebo, förena sig med hvarandra, 
hvarelter åsen fortgår i sydostlig riglning genom Romfar- 
luna, Hubbo och Badelunda ned till Mälaren. I sist¬ 
nämnda socken bär åsen namnet Badelundsås. En tredje 
arm kommer från Sala och stryker fram utmed östra 
gränsen mellan Kila och Kumla samt förenar sig på grän¬ 
sen till Romfarluna med den förra åsen. Midt emellan 
/ 
dessa höjdsträckningar flyter Kila-ån, en vestlig gren till 
Sag-ån, och bildar en dalsänkning, som söderut vidgar 
sig vid Kila kyrka och utgör socknens fruktbaraste del. 
Härigenom har Kila blifvit en af de angenämaste och 
skönaste trakter i orten samt till sin vegetation rätt märk¬ 
värdig. Den norra delen bär tycke af Dalarnes natur och 
eger gemensamt med denna provins flera egendomliga 
växter; den södra åter erinrar om Mälare-traktens. Så¬ 
lunda bildas öfvergången från Dalarnes till Westmanlands 
vegetation; och i delta hänseende förljenar Kila en sär¬ 
skild uppmärksamhet. 
Socknen är belägen ungefär under 59° 56'' nordl. 1. 
samt 34^ 5^ östl. 1. Den i norra delen belägna Ljumsbo- 
sjön ligger ungefär 230 fot öfver hafvet. Derofvan höjer 
sig skogsbygden; kärr, måssar och moras inlaga allt större 
vidder; tallen sammankrymper till en obetydlig buske 
eller lågt träd; granen blir mindre allmän; Rubus Cha— 
mæmoruSy Andromeda poltfolia och öfriga kärrväxter till¬ 
taga synbarligen i ymnighet; och Belula nana (i Lind¬ 
ströms måsse på Ljumsboskogen, ymnig) börjar nu först 
visa sig. Den vidsträckta skogstrakten får härigenom en 
slags alp-nalur samt genomströfvas af Elgar och andra 
djur, som eljest tillhöra de norra provinserna. Medel¬ 
höjden stiger till vid pass 300 fot öfver Östersjön och 
medeltemperaturen anses vara grad lägre, än vid syd¬ 
östra gränsen af socknen. 
Söder om Ljumsbo-sjön, Kila-åns nordligaste källa, 
får landet ett obeskrifligt vackert och skönt utseende; 
