(>t 
sädan mängd, att de gäfvo hafvet en brun färg. De äro ock af sjö¬ 
männen ofta bekanta under namn af sjö-sågspän, hvilken benämning 
tydligen angifver i hvilka massor de stundom förekomma. Men ej 
allestädes var det samma art; författaren fann 5 arter, som böra hän¬ 
föras till 2 ellei’ 3 slägten al Oscillatoriernas familj. — I sammanhang 
härmed antydes, huru genom ofvannämnde iakttagelser det blir en 
följd, att det missförhållande, som egt rum mellan massan af bekanta 
djur och växter i hafvet, härigenom försvinner; växterna, ehuru mi¬ 
kroskopiska, äro derstädes troligen öfverallt närvarande, och det blir der¬ 
af klart, alt all djurisk föda, äfven i hafvet, härleder sig från växtriket. 
2. O/zi Mexicos Aroideer af F. Liebman. — Till den ti opi¬ 
ska Zonens mest karakteristiska växtformer hörer bland andra äfven 
Aroideernes familj. De stora, herrligt formade, saftiga, oftast fleråriga 
bladen, som förekomma hos denna familj, antyda nödvändigheten af 
en beständigt hög temperatur, i förening med mycken fuktighet. Det 
är dock som halfparasiter de hufvudsakligast uppträda och med sina 
talrika luftrötter klänga sig fast vid andra växters stammar och gre¬ 
nar och än dana stora tufvor på skogsträden (Pothos, Aiithurium) än 
med de obegränsadt förlängda uppåt slingrande rotstockarne liksom 
bilda en väfnad ofvanpå de ofantliga stammarne, som till en delsky¬ 
las af de nedhängande, glänsande bladen (Monstera, Philodendron, 
Syngoninm), och derigenom framkalla bilden af den outtömliga full- 
het i vegetationen, som utmärker ett äkta tropiskt landskap. Också 
är det jemförelsevis blott få representanter af familjen, hvilka finnas 
utom väiidkrelsarna. 
För närvarande äro 291 Aroideer bekanta; häraf tillhöra 135 ar¬ 
ter Amerika, neral. 23 Nordamerika, 17 Westindien, 105 Sydamerika; 
5 äro gemensamma fÖr Westindien och Sydamerika, en för Norra och 
Södra Amerika, 1 för N. S. Amerika och Westindien. Från Mexico 
uppräknar nu Förf. 27 arter, hvaraf blott 4 voro derstädes förut 
bekanta, och hvaribland befinna sig 10 nya arter och ett nytt slägte 
{^Hydnostachyon Liebm.). — Leinna minor finnes äfven på stilla¬ 
stående vatten i det Mexicanska höglandet flerstädes I 
3. Om Rhizomeis Bygning hos Frimula auricula og chi- 
; nensis. Af C hr. Vaupel. — Kärlknippena hos Aurikel-rhizomet 
äro spridda mellan de stärkelsefyllda cellerna likasom i en palmstam, 
utan tendens att dana sammanhängande ringar. Detta förhållande 
ändras ej med åren, utan igenfinnes hos 2—3- och fleråriga rhizomer. 
Kärlknippena uppstå samtidigt med bladen endast i toppen; på andra 
ställen i växten äger ingen utveckling af kärlknippen rum, nemligen 
I icke i peripherien, hvarföre man om detta rhizom kan säga detsam¬ 
ma, som om Palmstammen, neml. att kärlknippena hafva en begrän¬ 
sad utveckling. 
j Dessa egendomligheter i utvecklingen återfinnas hos rhizoraet af 
i Primula chinensis. Det tillväxer endast i toppen och ej i periphe¬ 
rien, alldeles som de monokolyledona växterna. Deremot äro kärl- 
I knippena, hvad deras anatoraie beträffar, ej förlagde efter monokoty- 
