6-1 
karal^teristiska växterna aro Sarolbainnus, Rubus CliainaBinorus ocli 
suberectus, Rosa spinosissima, Hypericum pulchrum, Arnica montana, 
Lobelia, Thymus Serpyllum, Viola mirabilis, Statice rariflora. Pri¬ 
mula farinosa, Scheuchzeria, Juncus capitatus, Calamagrostis stricta, 
Struthiopteris. För det sydvestliga Sjælland må nämnas; Carpinus, 
Acer campestre, Ajuga reptans, Galeobdolon luteus, Statice Behen, 
Telragonolobus maritimus. Crepis biennis, Dipsacus silvestris, Oi’iga- 
num, Tliymus Chamædrys m. £1. — Antalet af för Sjælland egendom¬ 
liga växter är 30. 
Lolland-Falster-Moen kunde visserligen förenas med Sjælland, 
men de äga dock en i många hänseenden temligen egendomlig vege¬ 
tation. För dem alla gemensamma är isynnerhet en del åkerväxter, 
hvilka i det nordligare Danmark antingen äro sällsynta eller ock all¬ 
deles saknas, t. ex. Ranunculus arvensis, Neslia paniculata, Scandix 
Pecten, Valerianella Morisonii, Melampyrutli arvense. Ranunculus Phi- 
lonotis, Dianthus Armeria, Verbascum Thapsus och Dipsacus silvestr s. 
På Lolland och Falster äro följande de mest karakteristiska; Tilia 
parvifolia, Acer campestre, Carpinus, Galium Mollugo, Origanum, 
Tevcrium Scordi um, Ajuga reptans, Galeobdolon, Betonica, Alopecu- 
rus agrestis. Egendomliga växter äro 5; Lathyrus heterophyllus, 
Galium spurium, Physalis Alkekengi, Ghaiturus Marrubiastrum och 
Mentha Pulegium. För Möen och särdeles Klinten på densamma äro 
följande de mest utmärkande: Juniperus, Hippophae, Ribes alpinum, 
flere Orchideæ, Carex digitata, Primula acaulis, Arabis arenosa, Li- 
thospermum officinale, Erysimum hieracifolium, Dianthus prolifer, 
Holosteum och Equisetum Telmateja. Egendomliga äro derstädes äf- 
V'enledes 5 (enligt Hornemann): Sorbus torminalis, Caucalis daucoi- 
des, Alsine viscosa, Erysimum hieracifolium och Epipactis atrorubens. 
Bornholm med Christiansö har till följe af sin belägenhet och 
sin egendomliga jordformation mera likhet med den Sydsvenska än 
med den öfriga Danska tloran, och äger till följe deraf ej få egendom¬ 
liga växter. Till de mest karakteristiska kunna räknas: Carpinus, 
Quercus sessiliflora. Tilia parvifolia, Acer platanoides. Betula, Sorbus 
Aria och scandica, Cotoneaster, Helianthemum vulgare, Thymus Ser¬ 
pyllum, Verbascum Thapsus, Campanula percisifolia, Artemisia Ab¬ 
sinthium, Carduus acanthoides. Crepis biennis. Serratula tinctoria. 
Inula salicina, Galium boreale. Sedum Telephiura och album, Pilu- 
laria globulifera. En dei af dessa växter har ön gemensamma med 
Sjælland, en del med Lølland-Falster ; dessutom förekomma på Born¬ 
holm åtskilliga växter, hvilka hittills antingen ensamt eller företrädes¬ 
vis på Jylland blifvit iakttagne, såsom Juncus ballicus och capitatus, 
Lycopodiura complanatum, Utricularia neglecta, Pyrola media, Na¬ 
sturtium silvestre, Spergula pentandra, Gnaphalium luteoalbum, Tri- 
gonella ornithopodioides, och den allmänna vegetationskarakleren har, 
så framt man öfverhufvud vill jemföra Bornholm med någon annan 
del af Danmark, när man fråntager afvikelser i det enskilta, mesta 
likheten med de medlersta och vestliga trakterna af haJfön, på grund 
af den stora rol ljungen der spelar, dess brist på bokskog och de 
mot S.O. ej obetydliga sandbackarne. — Egendomliga arter för Born¬ 
holm äro 9: Sorbus Aria, hybrida och scandica, Cotoneaster vulgaris. 
Imperatoria Ostruthium (?), Mentha rotundifolia, Stachys annua, 
Asplenium Adianthum nigrum, samt Aspidium angulare (Christiansö). 
A—M. 
STOCKHOLM, TllYCKT HOS JOH. BECKMAN. 
