116 
lerreslriska, förnämligast frambringa den eller de vexterne, 
den eller de formerne? — Och hvilka förhållanden dessa 
lokaler ha gemensamt eller skiljaktigt? — Medgifves det 
att så icke är, alt vi ej iakttagit alla dessa förfrågningar 
till naturen, så ha vi ju ännu skäl söka förklaringar, hva¬ 
dan ifrån alla dessa vextlifvets vexlande former härle¬ 
da sig? 
Andra grunder kunna äfven sökas; — t. ex. hyhri- 
disering, abortering etc. Men hvarföre stadna vi vid 
evinnerliga gissningar, och söka öfvertygaride bevis ge¬ 
nom förmodanden, som till hälften redan öfvergålt inom 
oss till en orätt visshet? — Hvarföre få vi ej från våra 
botaniska trädgårdar relationer och försök häröfver? — 
De användas väl till högre och vigtigare ändamål än till 
lösningar af tidens frågor? 
Jag har framkastat dessa frågor icke af begär att 
kritisera, utan af fullkomlig öfvertygelse, att vi, på den 
väg vi nu vandra inom botaniken, icke förmå se oss 
omkring, utan alt synkretsen hlifvit oss hopträngd i följe 
af den descriptiva rigtningen, och att denna icke allenast 
skadat vetenskapen sjelf, utan äfven orsakar, att när- 
gränsande delar af anförvandta vetenskaper äfven der- 
^f lida. 
1 Physiologiskt hänseende torde jag icke hehöfva 
yttra ett ord. Dess fordringar hafva slutligen äfven hos 
oss gjort sig gällande, och det är blott dyrheten af 
de förnämsta hjelpemedlen dertill, som derifrån afhåller 
den större mängden af botanister, att sjelfsländigt upp¬ 
träda *). 
Det är några är sedan jag afgaf en skildring af 
vestra Mälarestrandens vegetation. (Se Bot. Not. för 
*) För närvarande, af trägna göromål afhällen från att egna en 
större del af min tid åt det älskliga blomsterlifvets studium, 
kan jag ej med gerningar föregå och uppvisa försök till skil¬ 
dringar i den art jag förordat. Men jag kan ej underlåta alt 
ännu någon gång åter besöka de kära blomsterstränderne 
och att inkasta ett eller annat Jota bland frågorne på botani¬ 
stens forskningsfält. De, som derföre torde finna något ofull- 
bordadt, halft eller skeft, ja obetänkt i mina framställningar, måtte 
de urskulda mig, då jag endast af kärlek till de älskliga blom¬ 
stren vänder mig åter till dem, från trakter der icke deras språk 
städse får eller kan tilltala mig. 
