119 
dertill fordras att det vi se och sammanföra, icke är ett 
rått, ofullständigt, ej bearbetadt material. Det är deraf 
nödvändigt att de, som insamla detta, sjelfve inse ända¬ 
målen — om de ock icke inse en del af de ledtrådar, 
hvartill för hand varande materialier redan gifva anledning. 
Vi missleda dä icke dem, som vilja följa spåren vi gått, 
eller den bana vi utstakat och det står dem fritt alt lik¬ 
väl finna nya vägar, och att se annat än det värt mål 
åsyftat. 
Man har vidare inom botanikens område hos oss 
alldeles försummat dess experimentela del; åtminstone be¬ 
kantgöras inga försök, ingen erfarenhet i denna, för den 
empiriska forskningen så vigliga väg. Icke allenast för 
identifiering af arter och artformer vore denna experi— 
mentela väg af ofantlig vigt, utan äfven för förklaringen 
af de förändringar vextarterne undergå ulaf de olika me¬ 
dier, hvari de vexa och utaf de vextplatser de hafva, 
samt dessas nutritiva inflytanden och mera dylikt. — Jag 
har endast velat omnämna densamma, väl bekant med 
de skäl — både verkliga och föregifna — man i all¬ 
mänhet hyser deremot. Zoologen måste dock städse, 
genom mödosamma och årslånga experimenter och npp- 
foslringar, studera sina föremåls seder, vanor, lefnadssält 
etc., oftast icke i studerkammaren, utan uti deras 
verkliga, otvungna lif; men äfven der, när nödvändighet 
och omständigheter så fordra. Många omhvälfningar min¬ 
dre skulle vi då sett försiggå inom botaniken, än hvad 
vi nu se. 
Af ofvanstående skäl och reflexioner torde inses 
hvarföre jag (— måhända orätt och obefogadt) fram¬ 
ställt dessa dubier och såsom jag hoppas icke orättvisa 
beskyllningar mot vårt vanliga sätt att behandla relatio¬ 
nen öfver vexternes utbredning öfver jordytan (vext-topo- 
grafien). Korteligen, jag anser dessa skildringar icke upp¬ 
fylla det ändamål, hvartill de en gång skola behandlas, 
och vi måste derföre se oss om, att det material vi fram¬ 
föra icke bär den alltför ensidiga prägel, som den vex- 
lande tidsrigtningen ger deråt, utan alt det, så vidt möj¬ 
ligt är, innesluter kärnved för de byggnader, som deraf en 
