120 
gång må uppföras och icke endast ar elt löst material, 
som knappast fyller ögonblickets behof. 
Det bade varit mig angenämt om jag kunnat i sam- 
bang härmed utföra beskrifningen öfver någon intressan¬ 
tare trakts vegetationsförbållanden och derigenom visa 
hvilken mängd jemförelsepunkter erbjuda sig och till 
hvilka slutsatser man derur möjligen skulle kunna leda 
sig. Emellertid .har ej tillfälle yppats härtill. För att 
likväl visa buruledes jag lillvägagått vid studiet af vexter— 
nes utbredning öfver jordytan, har jag förliden sommar, 
under ett kort besök på en egendom i Södermanland, 
affattat den derstädes befintliga Park, ett ställe, som 
inom en helt liten rymd erbjuder mycken omvexling af 
olika vegetationer; jag är blott ledsen att ej tiden med- 
gaf ett fullständigare genomförande af min plan än här 
nedan svnes. Den anförde korta relationen torde dock 
«/ 
gifva tillräcklig ledning till inseendet af det sätt, hvar- 
efter jag anser vegetationsskildringarne böra affattas. 
Men innan jag skrider till sjelfva beskrifningen och 
för att göra denna framställning nog tydlig, torde jag 
behöfva framlägga några antagna grundsatser, hvarpå den 
grundar sig: 
1 . Hvarje del af jordytan bekläder sig med en vegeta¬ 
tion, som är betingad af de naturförhållanden stället 
erbjuder. (Dessa naturförhållanden äro just de x. y. z., 
hvilka för oss ännu äro obekanta och derföre böra 
sökas.) 
2. Hvarje vextart fortkommer icke längre på en vext- 
plats, hvars naturförhållanden äro stridiga mot denna 
vextarts organisation. — T. ex. Cirsium palustre på en 
sandbacke; Milium elFusum pä ängar etc. 
5. Vexterne utbildas mer eller mindre fullkomligt — ofta 
antingen till alla organer, — merendels dock endast till 
vissa*); (ss. vextformcr i lundar och skogar, hvilkas veget. 
*) Största mängden formförändringar hos vexierne härleder sig så¬ 
som hekant är härifrån. Dessa angifvas icke — eller åtminstone 
ganska sparsamt i Flororne. Min mening är icke heller att man 
