122 
derjemte kunna urskiljas, livadan hvarje s. k. lokal lik¬ 
väl måste blifva till viss grad conventionell. 
— 2. Lokalernes ordnande uti större afdelningar och 
efter en viss princip kan ske efter flere methoder. 
Jag har härvid följt, vid bildandet af dessa afdel¬ 
ningar — de s. k. )yvegetatwnsgrupperney) — (se Bot. 
Not. 1844, pag. 117 o. följ.], samma method jag 
då angifvit, utan att nu vilja ingå i detaljerade redo¬ 
görelser för grunderne härtill. Hvar och en finner 
att lokalens fuktighet och vextarternas dominering — 
härtill utgjort ledtråden. 
6. Vid vegetationens antecknande å lokalerne måste man 
anmärka l:o vexternes qvalitet — d. v. s. hvilka vext- 
arter, som bekläda vegetationsarealen, — 2:o vexter¬ 
nes qvantiteti d. ä. mängden af individer, som å hvarje 
lokal uppträda. 
Obs, 1. Vid antecknandet af vexternes qvantitet har 
jag användt de latinska beteckningarne — rr, r, p, pf, 
f och ff, för hvilka beteckningar endast ögonmått 
och vana äro lagde till grund. Ett bestämdare be- 
teckningssätt i detta hänseende, hvilket tjenat mig 
till ledtråd, torde framdeles någon gång blifva till¬ 
fälle omorda. 
— 2. Att man härvid måste lägga märke till vextar- 
tens olika benägenhet att antingen uppträda i massa 
(eller sällskaplighet), eller med enskilda individer, 
äfvensom deras olika storlek etc. förstås af sig 
sjelft. På grund af dylika omständigheter har jag 
anmärkt vexternes förekomst inom lokalerne, delande 
dem uti a. y)Täckandey), eller sådana, som, genom 
sin benägenhet att uppträda i massa, bekläda större 
eller mindre delar af lokalen — och b. yyStrödda)) — 
sådana, som mera enskildt och med få individer 
uppträda å vegetationsarealen. 
7. Inom hvarje särskild lokal anmärkes derjemte, utom 
de beherrskande (dominerande] vexterne (hvilka vi anse 
angifva de större afdelningarne — vegetationsgrupperne). 
l:o. de allmännare, eller de som uti hvarje trakt ut¬ 
göra hufvudmassan af vegetationen å hvarje lokal. 
