och Q. sesailiflora ftpptagas, med den anmärkningen att 
bladen till form, bärighet och textur bilda sinsemellan 
talrika öfvergångar, men att veden är sä olika, att man i 
England skiljer mellan en red Oak och en white Oak. — 
Deremot förenas Betula 'pubescens (sådan den blifvit be¬ 
stämd vid Hamburg) Ehrh. med (B. verrucosa Ehrh.) 
B. alba L, medan B. carpathica, som odlas vid Hamburg, 
skiljes fr. B. alba genom mindre storlek, större framstående 
i yngre tillstånd håriga qvistar, något större äggrunda och 
stundom svagt hjertformiga blad och större honhängen; 
fruktfjällens vingllikar kunna ej användas till karakterer 
såsom underkastade mycken föränderlighet. — Slägtet Sa¬ 
lix är med förkärlek studeradt och med omsorg bearbe- 
tadt. S. cuspidata Schultz upptages, och S, Meyeri såsom 
en form af densamma. S. viridis Fr. anses såsom en 
form af S, fragilis, likaså S. Russeliana Koch; enl. ref:ns 
fullkomliga öfvertygelse äro dessa tvenne en och samma 
art, väl skiljd från både S, fragilis och S. alba. Såsom 
ett ytterligare skäl hvarföre S. angustifolia Wulf. ej kan 
anses såsom batard af S. viminalis och S. repens uppgif- 
ves, att dessa båda arter sä ymnigt förekomma i medlersta 
och sydvestliga Tyskland, utan att derslädcs bilda någon 
S. angustifolia. 
Vi hafva anfört ofvanstäende knapphändiga utdrag 
för att dermed antyda, att Sonders Flora Uamburgensis är 
ett arbete af stor förtjenst. 
A—N. 
Sitrödda Underrättelser. 
1. Bref från J. Lange. Bagnéres de Luchon 
(Depart. H:te Garonne) d. 31 Juli 1851. — — — Mitt 
vistande i Paris varade blott 14 dagar, en tid allt för kort att 
se det aldranödvändigaste af stadens märkvärdigheter; men 
jag hoppas att på återresan kunna ånyo besöka denna ofant¬ 
liga stad, emedan det bland annat måste vara af vigt för 
