160 
lan till årgangen 1849 uttalade, hafva ej till alla delar förverkligats; 
erfarenheten har lärt mig, att hos oss det allmänna intresset för ve¬ 
tenskapliga tidskrifter är alltför ringa; att de resultater, hvartill in¬ 
hemska studier eller forskningar inom Botanikens område föranleda, 
af mången anses för otillräckliga eller för ovigtiga att hålla uppmärk¬ 
samheten spänd och intresset lifligt ; att ej blott de, som kunna, utan 
ännu mera de, som vilja till dylika skrifter lemna sina bidrag, äro allt 
för få; och slutligen att den läsande eller rättare sagdt den prænu- 
mererande publiken hos oss är så ringa, att en utgifvare i de flesta 
fall nödgas se sina mödor lönade med rätt kännbara utgifter. — Att 
emedlertid ett språkrör behöfves, särdeles mellan de yngre botani¬ 
sterna, känner troligen hvar och en af dem lifligt. Långt ifrån såle¬ 
des, alt genom det ofvan sagda vilja afskräcka någon från att under 
de följande åren sätta sig i spetsen för ett dylikt företag, måste jag, 
af kärlek för vetenskapens fortfarande lifaktighet i vårt fädernesland, 
högeligen önska att så kunde ske; men i de nämnda förhållanderna 
ville jag, att man måtte se några af de orsaker, hvarföre Nya Bota¬ 
niska Notiser från ett och annat håll, troligen med rätta^ ådragit sig 
klander för att ej hafva kunnat verka till ernående af det mål, hvar¬ 
till de ständigt sträfvat: bibehållande af ett nyttigt band mellan dem, 
som gemensamt älska den Skandinaviska Floran. Möjligen torde 
detta kunna på annat sätt uppnås, t. ex. genom att på obestämda 
tider utgifva smärre häften af afhandlingar och notiser, för hvilka 
ingen bestämd prænumeration behöfves. Bidragen till en närmare 
kännedom af vår vegetation, underrättelser om vetenskapens framsteg 
inom och utom våra gränsor o. s. v. kunde på detta sätt meddelas, 
när tillräckliga ämnen af sådan beskaffenhet förefunnes, och man 
vunne derjemte det alltid med Botaniska Notiser främst afsedda syf¬ 
tet, att lemna rum för inbördes samverkan, genom det lilla till det 
stora. Ftt sådant »Archiv för Nordisk Växtkunskap» borde verkligen 
förberedas, särdeles om den Botaniska Reseföreningen ej upphörer 
att framdeles understödja några bemödanden för granskningen af vår 
Floras alster på ännu ej fullt kända trakter; och jag vågar derföre 
på det enträgnaste uppmana hvar och en, som intresserar sig för detta 
förslag, att åt dess utförande egna sitt bemödande. 
Skulle derföre med denna Argång Nya Botaniska Notiser afslu- 
tas, så torde jag få rigta mina botaniska vänners uppmärksamhet på 
det tillfälle, som för öfrigt hos oss finnes att få sina upptäckter, an¬ 
teckningar eller meddelanden spridda till liera läsare, det neml. att 
genom bref till någon af Hrr .Ledamöter af Kgl. Vetenskaps-Akade- 
inien, särdeles dess Sekreterare eller någon af Intendenterna vid Ri¬ 
kets Naturhistoriska Musæum, få dera föredragna inför.Akademien och 
sedermera införda i dess månadtligen utkommande »Ofversigt af Kgl. 
Vet. Akadrs Förhandlingar.» Den välvilja, hvarmed Akademien om¬ 
fattar äfven hvarje nybörjare och upptager äfven det minsta bidrag 
till utredandet af vårF lands naturhistoriska iörhällanden, är en säker 
borgen alt ingen behöfver frukta att underställa sina iakttagelser eller 
arbeten en sådan pröfning. N. j. ANDERSSON. 
STOCKriOLM, TUYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1851. 
