172 
Draba verna fF. Rumex Acetosella pf. 
Hteracium Pilosella. f. Viola tricolor. pf. 
Scierant hus perennis f. 
Potentilla Tormentilla f. 
Grasartade. 
Saknas. Åira flexuosa ft’. 
Festuca ovina f. 
Ormbunkar, Lafvar och Mossor intaga största delen 
af vegelationsarealen. 
ft. SetesfUlten» (F. b.) 
Likasom den motsvarande lokalen inom Löfskogsve- 
getalionen, — Löfskogsbackarne, — är denna lokal till vexl— 
arter och fördelning den rikaste och mest omvexlande af 
fältets lokaler; den intager endast en del af v. sluttnin¬ 
gen af Sandåsen och ett litet stycke NV. från Wiksber- 
get af den å kartan upptagne delen. Vegetationen är ä 
båda ställena mycket olika i (jvanlitatift hänseende, emedan 
af den förra delen, större delen varit plöjd och igenlagd 
med Phleum *). Dess vexters fördelning är derföre sär- 
skildt angifven. — Å sednare stället har marken aldrig 
varit plöjd, utan tjenar till betesmark **). 
På lågländtare ställen öfvergår denna lokal i ängs¬ 
vegetationens vextfördelning. Den karakteriseras liksom 
denna af en beständig och tät gräsmatta, och hyser mest 
mångåriga lågvextare vextarter, äfvensom en stor mängd 
egendomliga Mossor, och särdeles Svampar. Ofta är den 
till en del betäckt af en sparsam buskvegetation, och ett 
eller annat träd. Hopa dessa sig i större mängd, inställa 
sig Löfskogsbackarnes vexter och vextfördelning. 
*) Först småningom och efter flere år återkommer lokalens vanliga 
vegetation på sådana ställen, och ofta återkomma flere vexter 
alldeles icke; till qvantitet har dock vexlerne lidit den största 
förändring. 
**) De vanliga betade markerne (såsom Hagar, åkerholmar, dikes¬ 
renar etc.) äro oftast mycket fattiga på örtartade vexter; dessa 
brista dock icke, men hindras af betningen alt komma till ut¬ 
veckling. Man kan lätt öfvertyga sig härom på ställen som af- 
stängas, eller på åkerholmar och dikesrenar de år de äro i säde. 
Sådana förhållanden måste städse iakttagas. 
