186 
Min slutliga önskan är, att om också mina här i 
korthet framställde åsigler, af med i vextlifvet vanare 
blickar skärskådade, skulle befinnas innehålla mycket skeft 
och origtigt, de dock måtte föranleda kritik och arbeten 
åt detta håll, — d. ä. blomster åt arbetarne sjelfve och 
frukter åt vetenskapen och fäderneslandet. 
S« Omherffs Phanerogamew* ach Ormlbunkaw,^ upp" 
tecienade af A., F*» Holmg^ren* 
Ju mera ett föremål kontrasterar emot sin omgifning, 
desto mera tilldrager det sig åskådarens uppmärksamhet. 
Så är äfven förhållandet med Omberg, beläget, som man 
vet, i vestra delen af Ostergölhland. Då man färdas ge¬ 
nom Dahls härad, en del af den bördiga Ostgöthaslätten, 
der blicken alltjemnt hvilar på böljande sädesåkrar och 
rika fruktträdgårdar, så är det visserligen en oväntad syn 
man förnimmer, när ögat, som redan börjat tröttna vid 
denna enformiga rikedom och ifrigt spejar efter nya 
föremål, vid horizonten varseblifver en skogbevuxen bergs¬ 
höjd, som ansenligt reser sig öfver det omkringliggande 
landet. Det är just genom detta sitt ovanliga läge midt¬ 
på en böidig slätt, genom sitt grannskap med Vellern 
och sitt eget vördnadsbjudande behag, som Omberg i alla 
tider ådragit sig en synnerlig uppmärksamhet. Också 
eniottager det hvarje sommar besök af hundradetals men— 
niskor, som från närmare eller aflägsnare trakter strömma 
dit för alt se och beundra. Men det är icke blott för 
den, som i allmänhet älskar att njuta af en storartad och 
herrlig naturs skönheter, äfven specielt för botanisten er¬ 
bjuder Omberg mångfaldiga föremål för interesse och lem- 
nar månget fynd i ersättning för de mödor och besvär¬ 
ligheter, hvarmed dess genomströfvande är förenadi. Bland 
antalet af dem, som besöka Omberg, ulgöra botanisterna 
en ej ringa del, men likväl har man ännu ej på ett ställe 
sett resullaterna af deras forskningar. För kännedomen 
om vexlernas geographiska utbredning måste det utan 
tvifvel vara af interesse att ega en fullständig föiiecknmg 
