4 
det ofta upprepade påståendet oiu naturvetenskapernas skad¬ 
liga inflytande på menskligheten. 
Vi lemna dock hans verksamhet på politikens fält för 
att i korthet redogöra för hans arbeten såsom botanisk 
författare. Ehuru han med varmt intresse omfattade alla 
botanikens olika grenar, var det dock, såsom bekant är, 
isynnerhet lafvarne, åt hvilka han i mer än 40 år egnade 
en varm, ända till hans sista dagar ungdomlig kärlek. Re¬ 
dan 1825 utgaf han 5:te och 6:te fasciklarne af det under 
namn af lAclLenes Sueciœ välbekanta verk, hvars ut- 
gifvande jemte af honom besörjdes af E. Fries och Ljung¬ 
stedt, och 1831 följde de 10:de och ]4:de fasciklarne, alla 
dessa åtföljda af Schedulœ crîticœ öfver de i desamma upp¬ 
tagna arterna. Då han till följe af sin ernbetsställning var 
bunden, hade det hittills hufvudsakligen varit Östergöthlands 
laf-flora, som lemnat materialierna till hans studier, men 1845 
företog han en resa till det då i lichenologiskt afseende så 
godt som alldeles obekanta Gotland, hvarest oväntade fynd 
gjordes; resultaterna af de under denna resa gjorda iaktta¬ 
gelserna finnas nedlagda i en intressant afhandling Om Got¬ 
lands laf-vegetation (Vet. Ak. Handl. 1846). Då emellertid 
en sådan guldgrufva, som den nu uppdagade, under en enda 
sommar ej kunde tillräckligt bearbetas och uttömmas, företog 
han 1855 och 1857, åtföljd af yngre botanister, resor på 
denna intressanta ö, som i olika rigtningar genomforskades. 
Resultaterna af dessa färder finnas till en del meddelade i 
Vet. Ak. Förhandi. 1857. 
Under de senaste åren af hans lefnad upptogs hans tid 
och tankar hufvudsakligen af ett enda föremål, nemligen ut- 
gifvandet af det för de deri utdelade exemplarens ovanliga 
rikedom och skönhet utmärkta exsiccatverket lAcJienes Sueciœ 
exsiccati, editio altera, hvaraf första fascikein utkom 1856 och 
hvaraf inalles 8 fase. medhunnits. Materialier till 4 à 5 fase. 
finnas dessutom insamlade och det är att hoppas, att dessa 
framdeles skola kunna ordnas och utgifvas. Kritiska anmärk- 
