.1 
6 
bortgång från läroverket, utan visade sig allt framgent genom 
de præmier, som han inom detsamma utdelade; då för öfrigt 
fråga väcktes om sammanskott för något botaniskt ändamål, 
har Stenhammars namn aldrig saknats. Härtill kommer, 
att han under flera år bekostat flere yngre botanisters resor 
till olika trakter af Skandinavien för deras undersökning i 
lichenologiskt afseende, och lägga vi härtill de ej obetydliga 
penninge-uppolfringarne för sitt exsiccatverk, hvilket han till 
allra största delen gratis utdelade till vetenskapliga institu¬ 
tioner, läroverk och enskilda vetenskaps-idkare, så kunna 
vi lätt inse, att det ej varit obetydliga summor, som han 
offrat på vetenskapens altare. 
Lägga vi nu till dessa hans vetenskapliga förtjenster 
hans gagnande verksamhet i många andra afseenden, så be- 
höfva vi sannerligen ej undra, att utmärkelser och heders¬ 
betygelser föllo på hans lott ^). Sjelf satte han på dessa 
ringa pris och mottog dem med en nästan till motvilja grän¬ 
sande blygsamhet. Men den största utmärkelsen var i san¬ 
ning den odelade vördnad, hvarmed Sveriges naturforskare 
blickade upp till denne deras Nestor. Men också var han 
ännu i sin ålders höst fÖr dem en föresyn, som få torde kunna 
följa. Få torde väl så som han kunna anses berättigade att 
såsom långvariga mödors lÖn njuta ett "otium cum dignitate', 
men hans hvila var arbete, ett ihärdigt och rastlöst arbete, 
och i detta fann han sin fröjd fördubblad under glädjens och 
helsans dagar, sin tröst under sorgens tider och sin veder- 
qvickelse under plågorna och smärtan. 
Han hvilar nu efter en lång och gagnelig lefnad på Hä- 
radshammars kyrkogård under de resliga popplar, som han 
sjelf en gång planterat, men Sveriges — och ej blott dess — 
botanister skola länge med tacksamhet och vördnad i sitt 
hjerta bevara minnet af den silfverlockige gubben med mahnens 
kraft och ihärdighet samt ynglingens glödande nit och intresse. 
1) Af dessa må här blott nämnas: Led. af Kgl. N. O. 1841, Theol. 
Doctor 1844, Led. af Kgl. Vet. Akad. 1847, Jubel-Magister 1860, Led. af 
Kgl. Vet. Societ, i Upsala 1860, Kommend, af Kgl. N. (J. 1862. 
