49 
I 
ined längre och glesare hår; vippan gles, något grenig, en¬ 
sidig, i toppen lutande; de nedre vippgrenarne parvis ställda, 
utspärrade; småaxen jemnbredt lancettlika, 5—9-bloinmiga, 
svagt glänsande ; ö f r e s k ä r m f j ä 11 e t g 1 a 11 ; nedre b 1 o in- 
fjället endast nedtill hårigt i kanten och på sidonerverna, 
upptill glatt; borsten rak, någöt kortare än sitt fjäll; 
ståndarknapparne violetta. Flerårig. Blommar mot slutet 
af Juli till in i x\ugusti. 
Står i alla afseenden närmast ScJtedonoriis asper, som 
dock genast skiljes genom de ofre bladslidornas glatthet. Bla¬ 
den hos denna art äro dessutom något starkare håriga, vip¬ 
pan är mindre, med de nedre grenarne 3—6 tillhopa, små¬ 
axen smärre, grågröna, utan glans, ofre skärmfjället är längs 
sidonerverna beklädt med hår, undre blomfjället ända till 
spetsen starkt cilieradt, ståndarknapparne äro gula. Blom¬ 
mar tidigare än S. serotinus (på samma ställe ungefär 2—3 
veckor tidigare). 
Tagen af Ilrr L. P. Holmström och Ivar Lyttkens 
på Öland vid Borgholm i Borga hage i småskog bland slån- 
buskar o. d. den 20 Juli 1863. Exemplar häraf finnas i 
Lunds Bot. För:s herbarium, inleinnade under namn af S. 
asper. —Är förut funneu i Tyskland flerestädes (enl. Garcke 
och As chers on) samt i Danmark. 
Anm. De figurer af Sehedonorus asper, jag haft till¬ 
fälle att se, äro föga naturtrogna. Anderssons afbildning 
(i Skand. Gram. t. 3, f. 30) är bäst, men öfversta bladsli¬ 
dan framställes hårig och kanthåren på öfre skärmtjället äro 
ej utmärkta på figuren. Sv. B. f. 473, som af Hartman och 
Andersson med tvifvel citeras hit, föreställer snarare S. 
erectus. Phg. 461 i samma verk återgifver bättre habitus, 
men de kännemärken på skärm- och blomfjäll, som skilja 
S. asper och S. serotinus, kan man lika litet se på denna 
figur, som på Fl. D. t. 1382 eller Reich. I, t. 76, f. 1603. 
4 
