131 
derföre ingalunda artificiel, ehuru så stundom kan synas. Jag 
har till följe häraf indelat slägtet Saliæ i trenne hufvud- 
afdelningar: Pleîandrœ med 3 — många ståndare, Diandræ 
med 2 fria ståndare och Synandrœ med mer eller mindre 
sammanVfäxta ståndare. Af dessa tillhöra Pleîandrœ nästan 
uteslutande de tropiska regionerna både i gamla och nya 
verlden; ensamt S.pentandra och triandra med Amerikanska 
slägtingar förekomma vilda jemväl upp i kallare nejder, och 
fastän de andra representanterna af denna hufvud-afdelning, 
som i odladt eller förvildadt tillstånd hos oss förekomma, 
neml. S. alba och fragilis^ här oftast förete blott 2 ståndare, 
så ser man dem ej sällan ega ännu flera (3—6), och deras 
hybrider (S. cuspidata^ Jieœandra etc.) hafva alltid flera än 2. 
De utmärka sig dessutom genom alldeles samma karakterer 
som sina tropiska samslägtingar, af hvilka de äro liksom 
framskjutna förposter mot norden, såväl till bladen som 
blommorna, tillsammans bildande en högst naturlig afdelning 
— troligtvis den ursprungligaste af Salices —, för hvilken 
hanblomraorna äro det mest karakteristiska och konstanta. 
En annan lika naturlig afdelning är ock Synandrœ^ innefat¬ 
tande tvenne så distinkta typer som S. incana och S. pur¬ 
purea med dessas härledda former och många hybrider, så 
utmärkte ej allenast genom de mera eller mindre samman¬ 
växta ståndarne, utan jemväl genom hängenas, bladens och 
hela buskarnes utseende, att man lätteligen vore frestad att 
till eget genus från Salix afskilja desamma. Alla de öfriga 
utgöra den stora hufvudmassan af Salices ^ S. diandræ^ ut¬ 
märkta genom sina 2 fria ståndare, i spetsen oftast mörkare, 
qvarsittande blomfjäll och ensamma glandel, samt innefattande 
nästan alla i jordens tempererade och kalla nejder inhem¬ 
ska pilarter. Denna afdelning — centrum och flertalet — 
afdelar jag vidare i trenne underflockar, bestämda efter det 
till vigt och konstanthet i värde andra organet eller hon¬ 
blomman, neml. microstylœ, hvilka ega kort stift men långt 
fruktskaft, macrostylœ med långt stift och intet eller kort 
fruktskaft, samt podostylce^ som ha stiftet och fruktskaftet 
