137 
troligen den eger en likartad origin sora S. undulata"^). Andra 
hybrider af S. triandra äro S. alopecuroides Tausch, (med 
S. fragilis) och S. Krausei Ands. (med S. cinereaf Dessa 
äro ännu ej iakttagna i Skandinavien. 
II. S lucidæ s. S, pentandræ : träd eller buskar med lan- 
cettlika, långspetsade, glänsande glatta, i yngre tillstånd fast- 
klibbande, skarpt- och glandel-sågade blad, h vilkas skaft 
ock äro försedda med glandlerj blomfjäll snart affallande; 
hanblommor med många ståndare, äfven honblommor med 
dubbel glandel, kapslar kort skaftade utan märkbart stift. 
3. S. pentandra L. — latifolia — angustifolia {S. *te- 
trandra Fr.) — parvifolia, — Hän gen a variera med längre 
eller kortate skaft samt hopträngda eller glesa, korta eller 
långspetsade kapslar. — I Nord-Amerika ända till floden 
Saskatchavan representeras denna art af 8. lucida^ hvars 
sydliga former utmärka sig genom breda, ytterst långspetsade 
blad (stundom förvillande lika dem hos 8. nigra eller Ame- 
rikanarnes 8, triandra; en sådan är 8 . lancifolia Ands.), 
men hvars nordligare alldeles likna vår art. I ostliga Sibi¬ 
rien uppträder 8. cardiophylla Traut v. med hjertlika blad 
och annorlunda bildade blomdelar. — Hybrida former äro: 
4. 8. cuspidata Schultz {8. pentandra x fragilis) 
liknar 8. pentandra med sina glänsande, skarpt glandelså- 
gade blad med glandelbärande skaft, sina 3—5 ståndare, 
s 
men 8. fragilis med sina mycket smalare, snedspetsade, 
mörkgrönare blad och kapslar, hvilkas skaft äro tydligen 
längre än nectariet. Till blomningstiden står den midt emel- 
Wimraer framställer nu dessa former annorlunda. Hans S. triandra- 
viminalis innefattar a. Trevirani Spr. (~ S. undulata ß. lance olata 'KooXw. 
lejocarpa), b. hippophaëfolia T h ni 11. och c. mollissima Ehr h., för hvilka 
intet växtställe är angifvet for Skandinavien, medan hans S. triandra-alba 
är Ehrharts och vår S. undulata. De synonymer, som härtill anföras, och 
de olikheter, som for dessa former angifvas, äro så intrasslade och synas 
mig så svårfattliga eller otydliga, att jag ej anser nödigt här referera dem, 
utan tror mig böra fasthålla, att det mellan S. triandra och viminalis fin¬ 
nes en serie af hybrider, hvaraf en {S. undulata) mera närmar sig den förra, 
andra åter (S. mollissima och hippopha'^olia) den senare. 
