139 
8. S. alba L.: högt träd nied rakt uppstående grenar 
och mindre bräckliga qvistar; bladen längre silfverhåriga och 
smalare samt mera rakt spetsade; hanhängen kortare och 
guldgulare; honhängen tätblommiga; kapslar oskaftade, små 
och något trubbiga, rent gröna. — Varierar till bladens bredd 
och beklädnad. En form är glattbladig. — Hos oss odlad. 
S, hahylonica L. odlas mera sällan i sydligaste delen af 
landet. I Tyskland finnes en hybrid af denna med S. fra¬ 
gilis {S. blanda Ands.), och i Songariet uppträder en form, 
som synes vara hybrid af S. alba och S. purpurea (S. son- 
garica Ands.). S, macrolepis Turcz. från ostligaste Asien 
är en kuriös, med S. cardioghylla till sin 'blomning ana¬ 
log form. 
B. Salices ddandræ. 
Hängen stundom bladlösa; blomfjäll i spetsen 
vanligast mörkare, qvarsittande; glandel i hvarje 
blomma ensam; ståndare tvenne, fria. 
Denna serie börjas med en för Norra Amerikas vestra 
delar alldeles egendomlig grupp. Salices longifoliœ^ hvilken 
på det tydligaste förenar de föregående, företrädesvis aS. Hum- 
boldtiana^ med de följande och derjemte i sitt habitus be- 
tydligen påminner om S. synandrœ, särdeles S. incana. 
a. Microstylae: De lågt skaftade fruktämnenas stift 
knappast märkbart (alltid mycket kortare än fruktskaften). 
IV. S. cinerascentes s, S. capreœ: träd eller buskar med 
utspärrade, knotiga grenar; blad äggrundt-ovala — lancett- 
lika, skrynkliga af isynnerhet undertill upphöjdt ådernät, ofta 
på båda sidor mjukt ludna; hängen utvecklade före bladen 
och derföre knappast understödda af blad; kapsler på myc¬ 
ket långa och fria skaft, finulligt ludna, med omärkligt stift 
och korta märken. 
I spetsen för denna grupp stå fyra species, hvilka ej 
förekomma hos oss, men äro högst förvandta med våra for¬ 
mer samt sinsemellan så närbeslägtade, att de möjligen en¬ 
dast böra anses som lokala parallel-former af samma grund- 
