149 
återfinnas) anföres; Linné kunde svårligen på sin lappska 
resa ha anträflfat denna enstaka förekommande form, ty i 
Lycksele var han för tidigt, till Torneå kom han ej och i 
Luleå lappmark finnes den väl mycket sällsynt, utom på ett 
par undangömda ställen vid Qvickjock, der Linné aldrig 
var; och slutligen finnes intet exemplar af versifolia i 
L:s herbarium, utan det exemplar, han betecknat med det 
nummer och synonym, som i Fl. Lapp. afser fusca, till¬ 
hör bestämdt *>'. repens (Jfr Hartm. Vet. Ak. Handl. 1851 
p. 346). Att Linné ur sina senare skrifter uteslutit S. fusca 
torde också antyda, att han upphört att anse den som 
sjelfständig art vid sidan af sina andra repens-ïarm^v. 
(Forts.) 
2. En för Skandinavien ny mossart, 
af J. E. Zetterstedt. 
Campylopns atrovirens: caulis pluries dichotomus, 
dense foliosus. Folia apicem versus sensim majora, erecto- 
patentia, e basi lanceolata subulata, costa dilatata dorso ^ 
sulcata in aristam longam canam excedente. S chimp. Syn. 
p. 98. 
Syn. Campylopus atrovirens De Notar. Syll. p. 221. 
— Br. eur. tab. 92 — S chimp. Syn. 1. c. 
Campylopus longipilus Brid. Br. univ. I, p. 477 (ex 
parte). 
Dicranum atrovirens C. Müll. Syn. I, p. 414. 
Hab. Denna märkliga art har under sistförflutne som¬ 
mar blifvit funnen af Med. Doct. Fr. Kiær i Christiania på 
en brant klippvägg ofvanför gården Dale vid foten af Gousta- 
fjeld i Vestfjorddalen i södra Norge, tillsammans med An- 
dreœa petrophila och TJlota Hutchmsîœ. Doktor Kiær 
har äfven, med benägen tillåtelse af Prof. Schübeler, ur 
Prof. Blytts herbarium meddelat mig exemplar af denna 
art från Stavanger, och tillägger, att det är troligt, att den 
der blifvit samlad af Gartner Moe, som under år 1855 sam¬ 
lade för Prof. Blytts räkning en mängd mossor i denna 
