150 
stads oiTigifningar. Föröfrigt har den blifvit funnen i norra 
Italien, Pyreneerna och Britannien. 
De norska exemplaren från Stavanger och Vestfjorddalen 
öfverensstämnia fullkomligt med mina exemplar från Italien, 
Pyreneerna och Wales. Denna art har hitintills ej blifvit 
funnen med frukt. ' Genom sin längre hårspets skiljes den 
lätteligen från alla andra i Schimpers Br. eur. och Synop¬ 
sis beskrifna arter af samma slagte med undantag af Cam- 
pylopus longipilus Sch imp. Camp, polytriclioides D q 
Not. Syll.). Denna sistnämnda skiljes utan svårighet från 
Campylopus atrovirens genom sitt mer rigida utseende, hvar- 
igenom den till habitus får någon likhet med Poly tricha , samt 
genom bredare, mer sammanrullade blad, som hastigare sam¬ 
mandragas till den långa hårudden och hafva något bredare 
nerv. 
Schirnper har i bref till mig förklarat Campylopus 
atrovirens De Not. vara den äkta och ursprungliga Cayn- 
pylopus longipilus Brid. I afseende på de europeiska mos¬ 
sorna tror jag dock, att man endast i nödfall bör afvika från 
den nomenclatur, som blifvit lemnad i de två förnämsta huf- 
vudarbetena öfver denna disciplin af botaniken, nemligen Bry- 
logia europæa och Schimpers Synopsis, och synes mig 
derföre bäst att bibehålla fÖr nu ifrågavarande art namnet 
Campylopus atrovirens. 
3. Nya Skandinaviska Laf-arter, 
af Th. M. Fries. 
(Forts.) 
61. Physcia endococcina (K o erb.]. Denna hittills blott 
i Tyrolen och norra Italien anträffade laf har Herr J. G. La¬ 
gergren upptäckt på fuktiga stenar vid Kämen, Gustafsströni 
och Liljendal i Wermland. Huruvida den är specifikt skild från 
Ph. obscura^ synes mig osäkert; genom sin inuti röda thallus 
är den emellertid alltid en högst anmärkningsvärd form. 
62. Pannaria arctophila Th. Fr. Då jag i Bot. Not. 
1863 p. 8 beskref denna art från Labrador och Grönland, 
