157 
och bidraga i hög grad att göra systematikern förvirrad. Här 
behöfva vi dock lyckligtvis ej mycket syssla med dem, innan 
de äfven i vårt land fått en framtid. — Andra hybrid-bild¬ 
ningar af S. repens är med S. daplmoides (S. Patzeana 
Ands.) vid Tilsit, S. nigricans (tvifvelaktig) dersamiiYastä- 
des, S. incana (S. subalpina F orbes) i Schweitz, S. pur¬ 
purea (S. Doniana S m.) lierestädes i Europa, S, phylicæ- 
folia (S, Sehr ader iana.) mångenstädes odlad samt S. Lap- 
ponum (S. compacta Ands.) i Piteå Lappmark. Om S. 
aurora (med S. myrtilloides) och S. stenoclados (med S. 
vagayis livida) är forut ta ladt. 
b. Podostylae : kapslernas skaft och stift af ungefär 
samma längd. 
VII. S. virescentes s. S. phylicœfolice : högre eller lägre 
buskar, mera sällan antagande trädform; grenar utspärrade, 
sega; blad lancettlika, mjuka, ofta undertill blekare, ofta 
med stipler; hängen vanligen bladlösa; fjäll i spetsen svart¬ 
nande, på ryggen håriga; kapsler ofta gråludna, gröna, gul¬ 
aktiga eller bruna. 
20. S. nigricans Sm. är utan tvifvel Skandinaviens 
mest utmärkande pilart. Den finnes visserligen temligen mycket 
jemväl i norra Brittanien och i Schweitz, men annorstädes 
är den sällsynt och förekommer hvarken i norra Asien eller 
Amerika. Men hos oss är detta den allmännaste och inång- 
formigaste. Från alla skiljes den lätt genom mycket ut¬ 
spärrade grenar, lätt svartnande blad, som undertill äro upp- 
höjdt nätådriga och prickade och hvars medelnerv på öfre 
sidan alltid förblir, äfven hos glatta blad, hvithårig, samt 
glesa honhängen med långt sprötspetsade kapsler. — Som 
underafdelningar framställas: 
a. S. borealis Fr., med skaftade och bladiga hängen, blad 
än stora, tunna och glatta eller tjocka och täthåriga, än små 
och likaledes tunna eller tjocka, glatta eller ludna. Denna 
är allmännast i tjälltrakter. 
b. S.protea.meå oskaftade, knappast af blad understödda 
hängen. — Varierar om möjligt mera än föregående och mera än 
