33 
form beskrifves nämligen med ”Blumenblätter so lang 
als der Kelch” och utgör endast artens f. typica, 
f. feminea C. Gr. Westerl. in Bot. Not. 1904, p. 
24. Mindre allmän. 
o 
f. grandis C. G. Westerl. 1. c. p. 25. Avik 
(skuggiga och något fuktiga ställen bland högt gräs). 
Vid Hås ta påträffade jag en egendomlig, monströs 
form i flera exemplar. Till foder och krona öfverens- 
stämde den med f. longisepala; men ståndarna voro 
långa och försedda med svartbruna knappar, hvar- 
jämte fruktämnet slutade i en liten kort spets, utan 
spår till stift och märken; frukterna voro felslagna. 
St. graminea L. X longifolia Mühlenb. Tuna: 
T ois ta, ^ ^ 
7 1905. — Fullständigt intermediär. Ljus¬ 
grön; blad 1—1,5 mm breda, vid basen obetydligt 
hårbräddade; foderblad 4,5, kronblad 5 mm. För 
öfrigt till alla delar öfverensstämmande med beskrif- 
ningen i ^Bveriges Flora”, p. 536. 
Sagina procumbens L. var. spinosa Gibs. Hudiks¬ 
vall, vid Galgberget. — var. corollina Fenzl ap. Ledeb., 
Fl. ross., I. p. 339' (1842). Hudiksvall, vid nya 
kyrkogården. 
Spergularia campestris (L.) Aschers. [= Spergula 
rubra (L. ex p.) Dietr.] var. radicans (Presl). Hudiks¬ 
vall, torra, sandiga ställen vid Fridhem (endast foder 
'och blomskaft glandelhåriga, för öfrigt hela växten 
glatt) och vid Galgberget (äfven stjälkarna upptill 
och skärmbladen glandelhåriga). 
Scleranthus annuus f. hibernus Bchb., Fl. germ, 
exc., p. 565 (1832) =/8. biennis Beut. (1853). Hu¬ 
diksvall, torra, sandiga ställen, flerestädes. 
Montia lamprosperma Cham. Bergsjö : Kyrkbyn 
(E. Pontén). 
Folygomim amphibium L. a. aquaticum Beichard. 
Ljusdal: Kyrksjön (U. Härdelin). 
P. calcatum Lindm. in Bot. Not. 1904, p. 139. 
— Denna art har jag påträffat i Hudiksvall i själfva 
Bot. Not. 1906. 3 
