42 
därför, som jag i min omnämnda uppsats p. 177 
säger: ’^För höstgrodda, först efter andra öfvervint- 
ringen blommande och fruktificerande individ af bienna 
hapaxanther (utvecklingen från frö till frö kräfver 
längre tid än 12 månader, men lefnadsloppet full¬ 
bordas dock inom en tid af 2 år [24 månader]) torde 
lämpligen och rätteligen benämningen höstgroende 
bienner böra användas, detta till skillnad från de ty¬ 
piska vårgroende biennerna.” 
Höstgrodda individ af våra i regeln vårgroende 
bienna hapaxanther behöfva naturligen icke med nöd¬ 
vändighet för bli f va så strängt bienna, att ej deras ut¬ 
veckling från groning till frösättning kan något ut¬ 
sträckas öfver den för biennernas utveckling angifna 
maximitiden af 24 månader. Enligt den af mig gifna 
definitionen på höstgroende bienn, skulle man då 
strängt taget nödgas från de höstgroende biennerna 
frånskilja såsom plurienna alla individ, hvilkas ut¬ 
veckling möjligen förlängts aldrig så litet öfver de 
24 månaderna; jmf, så Johansson p. 312. Huruvida 
utvecklingen af de höstgrodda individen af i regeln 
vårgroende bienna hapaxanther verkligen förlänges 
öfver tiden af 24 månader torde dock vara skäligen 
ovisst. Att det inom vår flora gifves individ af höst¬ 
groende verkliga bienner (med en utvecklingstid af 
högst 24 månader), torde vara ganska säkert. Såsom 
en art, med äfven höstgroende, typiskt bienna individ 
skulle jag särskildt vilja framhålla Qarum carvi. Då 
denna art är talrikt höstgroende, och en hel del in¬ 
divid synas blomma och sätta frukt tidigt på våren 
eller försommaren, torde det ingalunda vara oberät- 
tigadt att anse individ af denna art såsom verkligt 
höstgroende bienna. Endast genom att följa hvarje 
enskildt individs hela utveckling kan man till fullo 
förvissa sig om huru lång tid i hvarje enskildt fall 
åtgår till utvecklingen från groning till frösättning. 
Men detta är ju snart sagdt omöjligt, då det gäller 
