21 
Forma pulcherrima n. f. Floribus parvis (12 
—15 mm long.); sepalis sublongis, vix quarta parte 
brevioribus quam petalis; petalis quattuor superioribus 
plerumque totis alboluteis; pet. infimo luteo. — Ha¬ 
sta ängar. 
Var. fulvo-striata nov. var. Petalis et floris 
adulti et floris novelli fere concoloribus ; petalis supre¬ 
mis anguste obovatis, dilute cinereo-coerulescentibus ; 
pet. mediis subangustis, albidis; pet. infimo lutescenti, 
margine apicali sæpe albido; -striis nectariis curtioribus 
sed distinctis, fulvis vel aurantiacis ; calcare albescenti; 
appendicibus sepalorum longiore. På en takt vid 
Hedebacken. — Denna egendomliga form står täm¬ 
ligen isolerad, ehuru den nog närmast ansluter sig 
till f. sublutescens. Den utmärker sig i synnerhet 
genom den ljust gråblå färgen på de öfversta kron¬ 
bladen, genom tämligen korta, men distinkta, pome- 
ransgula honungsstreck och genom hvitaktig sporre 
(därigenom närmande sig var. lacticolor). Dess¬ 
utom äro i synnerhet de öfversta kronbladen ovanligt 
smala, och det nederstas gula färg går mot spetsen 
ofta öfver i hvitt. 
Var. albida Witte. Tämligen sparsamt. — Ex¬ 
emplar med de båda öfversta kronbladen blekt violett- 
anlupna förekommo ej sällan. 
« . 
Var. albido-coerulescens nov. var. Floribus 
plerumque magnis vel sat magnis; petalis floris no¬ 
velli albidis; petalis supremis floris adulti coerulescen- 
tibus vel coeruleis, mediis albido-coerulescentibus, in¬ 
fimo albido (rarius margine dilute coerulescenti) ; cal¬ 
care semper violascenti, longiore quam appendicibus 
sepalorum. • Håsta ängar; en täkt vid Hedebacken. 
— Denna vackra form har sina närmaste släktingar 
i var. albida och var. typica, mellan hvilka den 
utgör en tydlig föreningslänk. Från var. typica 
