20 
Forma luteo-roseola n. f. Differt a forma prin¬ 
cipali petalis mediis ± lutescentibus, pet. infimo luteo, 
sæpius margine apicali paullulum roseolo. 
Var. lutescens Witte. Mindre allmän, nästan 
alltid i enstaka exemplar, endast på friskare mark. 
— WiTTRocK omnämner från Dalsland exemplar med 
ljusare gula blommor, t. II, f. 31 och 32; och dy¬ 
lika voro häromkring icke ovanliga. De skiljas från 
följande form, f. sublutescens, därigenom, att de 
tre nedre kronbladen äro nästan lika färgade, rent, 
om än ljust, gula. — Ej sällan förekommo individ, 
hvars utvuxna blommor hade de öfversta kronbladen 
-Jb violettanlupna, någon gång fläckiga af mörkviolett. 
Nästan oftare än hufvudformen förekom en va¬ 
riation med såväl de mellersta som de öfversta kron¬ 
bladen galhvita eller nästan hvita, betydligt ljusare 
än det nedre, de öfversta vanligen b violettanlupna. 
Denna form synes vara den, som Brenner i Medd. 
Soc. faun. et flor. fenn. XXIX. p. 44 (1904) om¬ 
nämner under namnet f. sublutescens. Den bildar en 
tydlig öfvergång till f. luteo-coerulescens af var., 
1 uteo-coerulea och står densamma ganska nära i sin 
extremaste gestalt med de öfversta kronbladen nästan 
blåvioletta, men har det nedersta kronbladet aldrig 
så mörkgult som hos denna. 
Forma sublutescens Brenn. 1. c. Petalis quattuor 
superioribus floris novelli albidis ; petalis supremis floris 
adulti albidis, plerumque ± violascentibus (rarius totis 
albidis vel fere coeruleo-violaceis), mediis albidis vel 
albido-luteis (rarius paullum violascentibus) ; pet. in¬ 
fimo floris novelli albido-luteo, floris adulti pallide 
luteo. 
Af var. lutescens påträffade jag vidare på en 
enda lokal flera exemplar af en liten synnerligt vac¬ 
ker form med ovanligt långa foderblad och små, ljus¬ 
gula blommor. Den må erhålla följande namn. 
